Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Birger „Láng” Larsson ma már nyugdíjas tűzoltó áll mellettem.
Minden Vätternrundan bicikliversenyen ott volt 1966 óta.
Így van.
Mik a tervei a következő versenyre?
Milyen időt célzott meg?
Nem érdekel az idő. Azért csinálom, mert élvezem.
Azt mondanám, inkább a testmozgás a cél.
- Jól hangzik. - Igen.
Az a legfontosabb, hogy élvezzük.
Az idő nem számít.
- Gyorsabban! - Gyerünk!
Szép munka, hugi.
SÍNEN VAGYUNK 2.
- Szia! - Szia!
Szép, nem?
Igen.
Újak az ablaktokok.
Az ereszcsatornák is újak, az elejét teljesen felújították.
Sárgára festhetnénk, hogy egységesebb legyen. Ez…
Nem itt volt súlyos vízkár?
Annak már három éve.
Ne aggódj!
- Szia, végre! - Szia!
- Elkéstünk. - Mikorra beszéltük meg?
- Félre. - Fél van.
Nem késtünk el.
- Beszélőterápia. - Helló, Klara és Daniel Nylander.
Máris nyitom.
Azt is hozod?
- Persze. - Oké.
AA-gyűlésre megyek, nincs sok időm.
Oké.
Nahát… Lisa!
Szia!
Nahát, ezer éve nem találkoztunk!
Igen.
- És ő ki? - Szia! Anders.
- Moa. - Örvendek.
Jóképű.
Az egyik régi barátom.
Igen, látom.
Mit csinálsz mostanában?
És mi ez a sportcsajos szett?
- Hát… - Lisa indul a Vätternrundanon.
- Mi? Kemény. - És te, már nem vagy pultos?
Nem, esküszöm, ha maradok, már alkoholista lennék.
Ha már itt tartunk, épp bulit szervezek a régi bandával.
Értem.
- Elnézést! - Igen, jövök.
El kell jönnöd. Majd írok.
- Szuper lesz. - Persze.
- Gyere te is! - Persze.
Hadd kezdjem azzal,
hogy már csak az, hogy eljöttek ide,
jól mutatja, hogy valóban meg akarják oldani ezt a problémát.
Elnézést, muszáj…
Én… Nem is tudom, úgy érzem…
Inkább olyan érzés, mintha céget vezetnénk közösen,
és nem kapcsolatban élnénk.
Jó csapat vagyunk.
Nem is emlékszem, mikor volt utoljára közös programunk, Daniel. Csak mi ketten.
Amin nem volt ott a lányunk, Vera.
Szerinted túlzottan fontos nekem Vera?
Nem, egyáltalán nem ezt mondtam.
Csak…
Egyszerűen azt érzem, hogy már nincs meg a közelség.
Vegyük például a tévézést!
A fotelben szeretsz ülni, ami ott van.
Miközben én itt ülök.
Nekem ez nem olyan meghitt.
Nem, de ott a legkényelmesebb.
Ennyi az oka.
Közös érdeklődési területet kell találniuk.
Valamit, ami nem Veráról szól.
A kutatások alapján a boldog párok együtt csinálnak dolgokat.
Szívesen benne lennék. Tényleg.
Viszont várnia kell a bicikliverseny utánig.
Igen, persze. Alig van időm mozogni.
Hát, jársz úszni.
- Milyen gyakran? - Nem tudnának együtt biciklizni?
- Kilencen belül versenyzek. - Igen.
Kilenc óra a szintidő.
Ez gyors tempó, szóval nehéz lenne.
Igen, nekem kicsit nehéz lenne.
És ez mennyire fontos?
Nem tudna kompromisszumot kötni ezzel kapcsolatban?
- Jövő héten Antibes-ba megyek. - Értem.
Igen. Stéphane-t látogatom meg. Házat építtetett ott.
- Nem Stignek hívják? - Nem, Feffere gondolsz.
Stig barát extrákkal.
Nos, bizonyos értelemben Stéphane is, de nagyon messze lakik.
Több vasat kell a tűzben tartani.
Én megelégszem eggyel.
És mi van, ha megun?
Ha lecserél?
Anders nem olyan.
Nem?
Most talán nem, de meg fog történni, ebben biztos lehetsz.
- Házas vagy? - Nem.
- Az jó. - Miért jó?
Amint gyűrű van az ujjadon, azt hiszi, biztonságban van.
És onnantól kezd el megcsalni.
Már ha nem előtte.
- Anders állandóra költözne össze velünk? - Persze.
- És lenne saját szobám? - Igen, ha nem túl drága a ház.
Helló!
Segítsek valamit?
- Igen, figyelnél a szószra? - Persze.
Jó, nem?
- Nagyon. - Igen.
Te választhatsz elsőnek szobát. Anyával a miénk, ami marad.
- Biztos? - Ha megkapjuk.
Köszönöm.
A vezetőségi vacsora csütörtökön van?
- Igen. - Kedden későig dolgozom.
- Oké. A kedd jó. - Irány az ágy! Mindjárt olvasok mesét.
Aludj jól!
- Várj, a fenébe! Kedden? - Igen.
Kedden hegyi edzés van Jensszel.
- Nem mehetnétek szerdán? - Mintha Jens nem érne rá.
Akkor beírom, hogy „hegyi edzés” kedden.
Nem tudnál SMS-t küldeni?
- Akkor biztos beszélek Jensszel. - Persze.
És páran még nem jeleztek vissza a grillezésre.
- Beszélni kell velük. - Muszáj így csinálni? Túl stresszes.
Már kiküldtük a meghívókat, máshogy nem jó.
A fenébe!
Mi az?
Jens azt mondta, néz szállást, ahol felkészülhetünk a versenyre.
De már mindent lefoglaltak.
Nem mentek az apádhoz? A közelben lakik.
Az ötlet jó, de tudod, milyen együtt apa és a húgom.
Nem működne.
Majd megoldom valahogy.
Odaülök melléd.
Azt hiszem, el akarok válni.
- Mi? Elválni? - Igen.
Mi a fene… Nem válunk el.
Nem, szerintem így lesz a legjobb.
Mindkettőnknek.
De nem… A fenébe, hát párterápiára járunk.
- Próbálkozunk. - Tudom, de…
- Igaz? - Tényleg próbálkozunk?
Igen, legalábbis én azt hittem, hogy ezt tesszük.
Szerintem így lesz a legjobb.
Azt hiszem, erre nekem is innom kell valamit.
Istenem!
Szerinted meghallott minket?
Nagyobb kell.
Nekem ez is épp elég jó.
A házra gondoltam.
Igen.
Igen. Hétfőn kezdődik a licit.
Akarod?
Szeretsz?
Nem, ez csak egy kis könnyű szórakozás.
Szomjas vagyok. Kérsz vizet?
Értem, a fék…
- Van valakije? - Természetesen nincs senkije.
- Akkor mi az oka? - Nem tudom.
- Helló! - Sziasztok!
Hogy vagytok?
Vagy hát…
Azt gondolja, túlságosan elmerülök a saját világomban vagy valami.
- Szép bicikli. - Mindig ilyen voltál.
A terapeuta szerint csináljuk együtt a Vätternrundant. Nem tudom, min segítene.
Szerintem remek ötlet. A kilenc alatti ráér jövőre.
- A közös projekt jó dolog. - Igen, egy cikket is olvastam róla.
Vicceltek? Erre edzettünk.
Szerinted az öt gyerek mellett sosem kötöttem kompromisszumot?
A kompromisszum szívás. Senki sem boldog tőle.
Ennek biztos volt előzménye.
Egyetértek Jensszel. A házasságod forog kockán.
- Nem a karod kell levágatnod. - Inkább a két lábamat.
- Oké, mehetünk? - Igen.
Szuper.
- Szia, drágám! - Úszni voltál?
Igen.
Éhes vagy? Mit ettetek az óvodában?
- Levest. - Jól hangzik.
Indul a vonat…
Figyelj!
Azt gondoltam, elmegyek egy hétre.
Hogy legyen időnk egyedül gondolkodni.
Hogy érted, hogy „elmész”?
Nem…
Én nem bírom így tovább.
Szerintem…
Szerintem együtt kellene csinálnunk.
A Vätternrundant, te meg én.
A terapeuta javasolta, hogy jót tenne nekünk.
Nem, de…
Nem olyan fontos. Megcsinálni a kilenc alattit.
Jó lesz. Mint egy kellemes kis kaland.
Ne csináld már, Klara!
Adjunk neki egy esélyt!
Mit mondasz?
…kiszáradt torokkal.
- Hűha! - Jön a torta.
- Igen. - Szép!
Ugye?
- Egész éjjel sütöttem. - Látjuk.
Ez az. Köszönöm, kicsim.
Mit… Elfelejtettem a neved, bocs.
- Sanna. - Igen, Sanna. Remek.
Jól van…
Szeretnék…
Arra gondoltam…
Srácok, kérnék egy kis figyelmet.
Már…
Nagyjából három éve,
hogy az a megtiszteltetés ért, hogy bezárhattam ezt a csodás nőt,
nos, a józanítóba.
Most már más van a poharában.
Amennyire tudjuk.
Pontosan.
De…
Ezzel együtt…
Azt akarom mondani, hogy ez volt életem legjobb három éve.
Szóval Lisa…
Beatrice Nylander…
leszel…
a feleségem?
Jézusom…
Jól vagy?
Istenem, úgy sajnálom!
Remélem, jó lesz. Ha nem, nyugodtan nézz szét!
- Jó lesz. Köszönöm. - Oké.
Sziasztok!
Bocsáss meg!
Hányingerem lett az edzés után.
- Nem számít. - Biztos?
Teljesen biztos.
De…
Nem kaptam választ…
a kérdésemre.
Leszel a feleségem?
Kicsit fura így, hogy a bátyám pongyolájában vagy.
Hát, az igaz.
Tégy úgy, mintha nem lenne rajtam!
Rendben.
Igen.
Igent mondasz?
Igen.
Igen. Oké.
Szeretlek.
Jó, legyen.
Tessék?
Legyen így!
Csináljuk!
A Vätternrundant?
Ha megígéred, hogy élvezetes kaland lesz. Nincs elvárás.
Persze hogy az élvezet a cél.
Nem olyan, mint a csapattal. Csak hogy tudd.
Tudom. Értem.
Ettől boldog lettem! Élvezni kell!
Moa keresett.
Pénteken buli lesz. Gondoltam, beugorhatnánk.
A régi bulizós társaság.
- Három éve nem ittam. - Bocs, nem úgy értettem.
- Nem. - Bocsánat.
Semmi baj.
Viszont talán megtudsz valamit a licitről.
Persze.
Jó. Rendben, megyek.
Oké.
- Szia! - Szia!
- Sporty Spice! - Szia!
- Gyere! - Helló!
- Istenem! Lisa! - Szia!
- Ezer éve!
- Szia, hogy vagy? - Jól, te?
- Jól. - Kaphatnánk még egy poharat?
Egy kólát kérnék. Köszönöm.
Láttad, ki zenél ma este?
Nem.
Érzel kísértést?
Egyáltalán nem.
Nem felejtett el.
Hát, én viszont őt igen.
Tényleg?
Még a városban laksz? Rég nem láttalak.
Igen, csak nem járok el annyit bulizni.
Lisa indul a Vätternrundanon.
És házat vesz.
Ha lesz rá pénzünk.
Már csak ti maradtatok, és még egy pár.
Oké.
Mi ez a Vätternrundan körverseny?
Semmi egy kör piához képest!
Egészségünkre!
Köszönöm. Egészség!
…egyáltalán nem.
- Nem? - Tudom.
Bocs, egy pillanat…
- Szia, drágám! - Szia!
Csak azt akartam mondani, hogy kések egy kicsit.
Nagyon későn fogok hazaérni.
Létszámgondunk van.
Azt nézd!
Baszki, ez komoly?
Úgy tűnik, jól szórakoztok.
Nem, csak Farnaz…
Meglátott egy fickót, aki alsógatyában rohangál.
- Ott vagy? - Igen. Otthon találkozunk.
Jó. Szólj, ha érted menjek!
Nem kell, hamarosan indulok.
- Oké, puszi! - Puszi.
Szia!
Szia! Örülök, hogy látlak.
- Én is téged. - Indulsz?
- Igazából igen. - Ne!
- Ne? - Csak egy kicsit maradj!
Csak egy kicsit.
- Finomabb. - Minél?
- A sörnél. - Egy feles a régi bűnökre!
- Vegyétek el! - Kérek.
- Lisa? - Kösz, nem.
Kezeket!
Ide a mancsokat!
Aki először grimaszol, Lisával versenyez a Vätternen!
Ne, indulsz a Vätternen?
Igen, ez a terv.
Szuper. Szexi.
- Szexi? - Szexi.
- Vättern! - Vättern!
Mehet? Egészségünkre!
A táv 310 km, ugye tudjátok?
Calle!
Calle indul a Vätternen
Nem volt szándékos.
Calle indul a Vätternen
Eloise, több van köztünk, mint barátság?
Akkor mutasd meg, mit érzel
És tedd, amit az érzéseid súgnak
Eloise, a szél is irányt válthat
Nekem te vagy az egyetlen
A szerelmünk sokkal többet ér ennél
Eloise
Mondhatjuk, hogy minden a nagyapám régi biciklijével kezdődött.
Azt mondta, megkaphatom, ha teljesítem a Vätternrundant.
- Ezzel indult el minden. - Csodásan hangzik.
Ötvennyolcszor volt lehetőségem megkerülni a Vätternt,
ezt a hihetetlenül gyönyörű tavat.
Az egész vidék gyönyörű.
Svédország legszebb tájait élvezhetjük 310 km-en át.
Mik a tervei a következő versenyre? Milyen időt célzott meg?
Nem érdekel az idő. Azért csinálom, mert élvezem.
Ezt nem értik a sebességmániások.
Élvezni kell.
- Szia, drágám! - Szia!
Mi értelme egymás ellen versenyezni? Nem…
- Az meg kié? - A tiéd.
Karbonváz, elektromos sebességváltó, tárcsafékek.
- És még sok extra. - Mennyibe került?
Ötvenbe.
- Ezerbe? - Igen.
Viccelsz.
Tízet lealkudtam, mert tavalyi modell.
Vettem sisakot, cipőt és ruhát is.
- A kocsiban van. - Daniel.
Edzésterv is kell.
A mennyiség és a minőség is fontos.
- Várj egy kicsit! Pont… - Igen?
Pont erről beszélgettünk.
Igen, de ettől lesz élvezetes.
- Jó, oké. - Akkor összeállítunk egy edzéstervet.
Együtt megcsinálhatjuk.
Két másodpercet kérek, behozok pár dolgot a kocsiból.
Szia!
- Megkaptad az üzenetet? - Üzenet?
Miénk a ház.
Micsoda? Tényleg?
Igen! Csodálatos.
Csütörtökön írjuk alá. Lesz házunk, drágám!
Halló?
- Istenem! - Lisa?
- Jól van? - Hallasz?
- Jól van? - Halló?
A térde rendben van, a csuklója is,
de a jobb oldalon eltört két bordája.
- Jó, de ez mit jelent? - Drágám!
- Szia! - Szia! Hogy vagy?
Szia! Farnaz vagyok.
Szia!
A teljes gyógyuláshoz hat-nyolc hét kell.
Ha pihen.
De beneveztem a Vätternrundanre. Edzenem kell.
Nem hiszem, hogy…
Kifejezetten nem javaslom. Most csak pihentetni szabad.
Láttam, hogy a verseny átmegy Grännán. Nagyon szép város.
- Maradj a közelemben! - Mi?
Közel kell maradnod!
De akkor neked megyek.
Nem, ha mögöttem jössz, szélárnyékban leszel.
És Hjón is átmegy.
„Imádom Hjót.”
Hjo után van egy nagyon nehéz kaptató.
Erőnléti edzést is be kell iktatunk neked.
Nem együtt fogunk edzeni?
De, de külön is edzened kell, hogy felzárkózz.
- Kaptató jön. - Mi?
Kaptató jön.
Válts alacsonyabb sebességbe, és állj fel!
- Nem. - Sebességváltás, állj ki a nyeregből!
Nem.
Kiállva több erőt tudsz kifejteni.
Hagyd abba!
Mint ő, látod? Könnyebb lesz, ha teszed, amit mondok.
- Nem, úgy könnyebb, ha egyedül mész. - Klara, segíteni próbálok.
- Kiállás, és nyomd! - Abbahagynád a stresszelést?
Ez a tempó igazából nem túl stresszes.
A végére sokkal jobbnak érződött, nem?
Egész jó tempót tartottunk.
Oké…
Megcsinálhatjuk jövőre is.
Úgy indulhatnánk együtt is.
Beszéltem anyával.
Ha, és ez tényleg ha,
Dalarna megyében akarunk összeházasodni, be kell jelentkezni egy templomba.
Oké.
Arra gondoltam, hogy…
Felmehetnénk a Vätternrundan hétvégéjén.
Csinálni valami szórakoztatót.
Legutóbb is ott házasodtál meg?
Nem.
Nem, az Skånéban volt.
Miért váltál el?
A lány volt az oka, Katrin?
Nem, mi…
Túl fiatalok voltunk.
Viszont figyelj!
Nyitottak ott egy wellnessfürdőt.
Csinálhatnánk egy romantikus hétvégét, csak mi ketten.
Oké.
Gratulálok! Izgatottak vagytok?
Igen, nagyon.
Igen, ott.
Az anyám az, és egy kicsit… Muszáj…
Igen, persze.
Szia, anya!
Calle megkérdezte, elkérheti-e a számod.
- Jelentkezett a versenyre. - Viccelsz? Mi…
Elvesztette a fogadást.
- Istenem, de fura! - Nem kell lefeküdnöd vele.
Az jó, mert el vagyok jegyezve.
Mi jó, mert el vagy jegyezve?
Hogy lehetőség van plusz egy szobára.
Ha megérkezne a gólya.
Szia!
- Szia, drágám! - Mi folyik itt?
Gondoltam, talán éhes vagy.
Igen.
- Szia! - Szia!
- Kérsz egy pohár bort? - Igen.
- Rendben. - Hol van Vera?
Alszik.
Értem. Mit főzöl?
Hideg fetasajtos leves vörösborban pirított mogyoróhagymával.
Tessék.
Aztán jávorszarvas tatár, enyhén grillezve, pácolt tormával.
- Ez csodálatosan hangzik. - És befejezésként…
- Banán split? - Hát…
Csokifondant málnakompóton.
Az is megteszi.
Ez az egész része a híres edzéstervnek?
Ez valószínűleg…
inkább az, ahogy bocsánatot kérek.
Sajnálom.
Igen, öt táska volt nálad a szülészeten. Öt!
Szerintem igazából hét.
- És a babahordozó. - Egyáltalán mi volt bennük?
Már nem is emlékszem. Fehérjeszeletek és…
- Futócipő. - Igen, futócipő.
Futócipő a szülészetre?
Komolyan, ez tiszta őrület.
Gondoltam, úgyis alszol majd.
És akkor elmész futni?
Nem hiányoztam volna.
Azt mondják, együtt csináljuk, meg minden.
- De nem vetted volna észre. - Dehogynem.
Nagyon sokat segítettél.
Emlékszel a szívmonitorra? Semmit sem ért.
Egyenes vonalat mutatott.
Azt mondták, „valahol elveszik a jel, de semmi baj”.
Oké, akkor reménykedjünk, hogy él.
Ennyi. Nagyszerű.
Ne!
- Hogy érted, hogy ne? - Ne…
Addig kell megenni, amíg forró. Ez a lényege.
De nem dönthetem el, mit szeretnék desszertnek?
Nem lehetne egyszerre egyet?
- Oké. - Oké?
Oké.
Figyelj… Felejtsük el… Bocsáss meg!
Felejtsd el! Nem kell… Nem fontos.
- Mi? - Nyugodtan…
Nem, együk meg!
- Biztos? - Igen, jó lesz.
Édesem…
Szia, Farnaz!
Igen, most indulok, hamarosan ott leszek.
Igen, akkor ott. Szia!
- Szimpatikusnak tűnik. - Farnaz?
Igen, jó zsaru. Megbízható.
Mit csináljunk ma este? Hozzak thai kaját?
RAJTA VAGYOK!!! A KEDVENC DJ-D
- Igen, az jól hangzik. - Jó.
- Rendben, akkor mentem. - Oké.
- Szia! - Szia!
Egy percet sem kaphatok válaszolni?
Használt, de szép, nem?
Ez a Tinder-profilod szövege?
Figyelj, én nem fogok indulni.
Mi? Miért?
Mert összeütköztem egy autóval.
Nem figyeltél, mert rám gondoltál?
Eltört két bordám.
- Gondoltam, elmehetnénk spinningezni. - Nem hallottad?
Hallottam, de nem a bordáddal biciklizel.
Az edzőtermemben van egy óra. Imádnád.
Az orvos pihenést írt elő.
Nem hallgathatsz az orvosokra.
Nem? Akkor kire hallgassak? Rád?
Régebben így volt.
És mi lett belőle?
Figyelj, nem rángathatsz bele és hátrálhatsz ki.
Nem rángattalak bele semmibe.
Még biciklit is vettem. Tudod, mi?
Elküldöm a spinningóra linkjét. Oké? Szia, puszi!
Arra gondoltam, hogy így, hogy Lisa nem jön,
alhatnánk az apámnál.
Igen, persze.
Ha nekem is oké?
Rendben, persze.
Hogy érted? Én javasoltam.
- Igaz. - Igen.
És addig vigyázhat Verára.
- Probléma megoldva. - Kizárt.
Miért nem?
85 éves, és elfelejti felvenni a cipőjét, amikor vásárolni megy.
Egyszer fordult elő. Katona volt. Megoldja.
Ki van zárva.
Jó, rendben.
Meglátogatjuk nagypapát?
- Nagypapa. - Igen.
Tudod, mit csinált?
Lisa?
- Szia! - Itt dolgozol?
Nem, vagyis igen, de csak ma. Szia!
Szia! A baleset ijesztő lehetett. Hogy vagy?
- Nem, minden oké. Már jobban vagyok. - Elvira mesélte, hogy meglett a ház.
- Ez remek hír! - Igen.
Esküvő, ház, hűha!
- Ne felejts el beszerezni egy kutyát! - Nem.
- Tudtam, hogy bízhatok benned. - Szia!
- Jaj, bocs! - Semmi baj.
- Ölelés később. Szia! Calle. - Szia! Caesar.
Igen, Caesar az exem.
Szuper! Valamikor igyunk egy sört!
- Persze. - Igen.
- Talán… - Igen, ideje…
Még találkozunk.
Igen.
- Jól vagy? - Igen.
Öreg néninek érzem magam. A fenébe!
Egy 90 éves néni, aranyérrel.
Nem értem ezeket az utalásokat.
- Nem? - Nem.
Mit csinál? A pasid.
- A vőlegényem. - Szerinted nem láttam?
- Rendőr. - Értem.
És te? Szabad vagy, mint a madár?
Nem, igazából nem. Barátnőm van.
Még nem kértem meg a kezét, de nyolc hónapos a dolog.
Hű, ez biztos rekord.
Valahogy úgy.
Oké, van egy kérdésem.
Nem kell válaszolnod, de örülnék neki.
Mit szeretnél tudni?
Használtátok a szexhez a rendőrcuccokat?
- Szerinted elárulnám? - Azt mondanám, nem.
- Nincs válasz. - A sokkolót?
Kérhetek még egyet?
- Mikor lesz az esküvő? - Valamikor ősszel.
Jó, felírom a naptáramba. „Valamikor ősszel.”
- Nem kapsz meghívót. - Úgy nézek ki, mint akinek kell?
Nem, úgy nézel ki, mint aki sosem volt esküvőn.
Imádom az esküvőket.
- Igen? - A másokéit.
- Köszönöm. - Ezt elvihetem?
- Nem, maradjon! - Rendben.
Akkor csináljuk?
Ha fáj, abbahagyjuk.
- Nem is tudom. - Ne már, Lisa!
Cassie-vel Ibizára megyek, szóval edzésprogramot kell adnod.
„Cassie?”
- Oké. Pornósztár? - Nem tudom. Nem beszélünk a munkáról.
Nekem is dolgoznom kell, nem tudom, mikor jövök vissza.
Igen, ez rád vall.
Gyerünk!
Szuper! Ez csodás lesz.
Jól van, drágám, ideje kikapcsolni.
Mit gondolsz erről a tapétáról?
Szép.
De…
Talán várj, amíg biztos nem lesz a dolog.
- De megvettük a házat. - Nem szeretném, ha csalódnál, ez minden.
A dolgok gyorsan változhatnak.
Tudod, milyen anya.
Ezt meg hogy érted? Miért nem tudsz bízni benne?
Már nem csinál őrültségeket.
Rendben.
Szép álmokat!
Úgy döntöttem, akkor is versenyezek.
Mi?
Nem esek a régi csapdába, nem leszek az a Lisa, aki harc nélkül feladja.
De…
Az orvos világosan megmondta, hogy kímélned kell magad.
És kímélni is fogom magam.
Nem a bordáimmal biciklizek.
Oké, és mi lesz Dalarnával?
Oda elmehetünk utána.
Rendben…
FEL VAGYOK PÖRÖGVE!!!
Mi az?
Lisa?
Figyelj!
FIGYELNI KELL A FOLYADÉKBEVITELRE!
JÓ VOLT A MAI EDZÉS
HOGY MENT A MAI, SZÉPSÉG?
EGYRE JOBBAN
ANNYIRA DÖGÖS VAGY!
BOLDOG ÚJ ÉVET 2016 LISA NYLANDERREL
Mi az?
Történt valami?
Danielle és Klarával fogsz tekerni, igaz?
Igen.
Csak velük?
Nem nézed meg, ki írt?
Lehet, hogy…
Calle.
Kémkedtél utánam?
- Ez lenne a gond? - Igen.
Ez a gond? Nem az, hogy flörtölsz az exeddel?
Nem az exem.
Akkor mi, egy régi dugópajtásod?
Az edzésben segítek neki tanácsokkal. Mi a bajod?
- Az edzésben? - Igen.
Mit csinálsz?
Nicsak, tényleg ő az.
„Találkozunk a startnál, bébi.
Szuper lesz együtt csinálni.”
Három csókot dobó emoji.
- Ehhez nincs jogod! - Nincs?
Nincs jogod hozzá!
Először lemondtad a versenyt. Lefoglaltuk az utat Dalarnába.
Hirtelen mégis versenyezni akarsz,
mert állítólag nem akarsz beleesni a régi Lisa csapdájába.
Csakhogy szerintem már belesétáltál abba a kibaszott csapdába.
És sosem szabadulsz ki.
Házat vettünk.
Összeházasodunk. Mit akarsz még?
Nem akarok tőled semmit.
Tőlem a piálást is újrakezdheted.
Piálj, és szexelj bárkivel!
Legyél az a parkban fetrengő alkoholista, akit három éve megismertem!
Nyugodtan.
Alice a suli után vonatra száll, Motalában vesszük fel.
Túl közel vagy. Még nem versenyzel, drágám.
Hallottad?
- Igen. - Aha.
Délután találkozunk a bébiszitterrel a vasútállomáson.
És hogy hívják?
Motala.
- Alice. - Alice Motalában, igen.
- Kérsz? - Kösz, nem.
Jól vagy?
Igen, persze.
Apa örült, hogy te is jössz.
Örült neki.
Jó.
- Nincs itthon? - De, igen.
- Vagy meghalt. - Ne csináld már!
- Szia! - Itt is van.
- Szia, Gunnar! - Örülök, hogy jöttetek.
- Szia, nagypapa! - Szia, kicsim!
Jaj, jól vagy?
- Semmi baj. Gyertek be! - Igen.
- Van kávé és keksz. - Nagyszerű.
Daniel, hozd be a táskákat, Klara pedig segíthet a konyhában.
- Persze. - Segítek Verának a mosdóban.
- És én? - Mi?
Én mit csináljak?
Hát…
Segítenél behozni a csomagokat?
Nekem ezt kell elintéznem.
Igen, az jó lenne.
Nem irigykedsz kicsit? A csapattal menni.
Jens, vettem egy új órát.
Egyébként hogy vagy? Nem tűnsz túl vidámnak.
Szakítottunk Andersszel.
- Viccelsz? - Nem.
- Hogyan? - Nem tudom. Kérdezd őt!
Eljegyeztétek egymást, és házat vettetek.
Igen, tudom. Micsoda pazarlás!
- Daniel? - Igen, én vagyok.
- Mi történt? - Nem is tudom, összevesztünk.
- Klara? - A feleségem.
- Béküljetek ki! - Nem akarok beszélni róla.
- Lisa? - Köszönöm. Veszek fehérjeszeletet.
Jó.
Minden készen áll.
Jó. Elaludt.
Jaj, ne! A fenébe!
Alice az.
Szia, Alice! Már itt is vagy?
Mi? Várj… Nem hallak.
Istenem, ez rosszul hangzik.
Igen… Nem, megértem. Persze hogy megoldjuk, igaz?
- Igen. - Mi az?
Persze.
Igen… Vigyázz magadra, majd beszélünk.
Rendben.
Oké, puszi!
Meghalt valaki?
Szakított a barátnője.
Értem, és?
Nem jön.
Nem jön?
- Nem. - Viccelsz?
Daniel, mit nem értesz? Most dobták ki.
Jó, rendben…
Ki kell hagynunk a versenyt.
- Nem, ki van zárva. - Akkor mit csináljunk?
- Ki vigyáz Verára? - Meglesz apával.
- Ezt már megbeszéltük. - Ezredparancsnok volt.
- Igen? - Igen.
Harminc éve.
Oké, tudom, hogy képes rá. Menni fog.
Oké, te biciklizel, én vigyázok rá.
- Klara… - Nem gond.
Nem. Ne csináld már!
Letöltünk minden részt a Peppa malacból,
a Jégvarázst, Az én kicsi pónimat, mindent.
Észre sem veszi, hogy elmentünk.
És itt van velem Birger, a „Láng”.
Hamarosan megkezded az 59. Vätternrundanodat…
Hűha, ez ő.
Mindenkinek teljesítenie kellene legalább egyszer.
A gyönyörű Vättern körbebiciklizése…
- Helló! - Szia!
A gyönyörű Vättern körbebiciklizése csodát tesz a lélekkel.
Nagy tapsot kérek Birgernek!
Jól van…
Jól nézel ki, Danne!
Kösz, te is.
- Ismered? - Nem.
- Jó. - Jó.
Mondd csak!
Először te.
Csináljuk!
Igazad van, megoldja.
Egy napról van szó.
Oké.
Kivéve, ha meggondoltad magad, és inkább velük mennél.
Nem, dehogy. Együtt csináljuk. Ez…
- Oké. - Igen.
A te ötleted volt, emlékszel? Nem kényszerítelek.
Nem, a terapeuta ötlete volt, de veled akarom teljesíteni.
Száz százalék.
Közösen csináljuk, igaz?
20 304 résztvevő…
Szia, Calle!
Nem tudom, megkaptad-e az üzenetemet, de hívj vissza,
és megbeszéljük, mikor és hol találkozunk.
- Oké. - Oké.
- Indulhatunk? - Igen.
- Aludnom kell. - Oké.
A húgomnak aludnia kell, menjünk!
- Igen. - Felhívom az öreget.
A veteránok az elsők, akik legalább 25-ször teljesítették a versenyt.
Remélem, minden folyó ügyüket elintézték, mert eljött a start ideje.
Gepárd.
Leopárd.
- Ez egy gepárd. - Igen, leopárd.
Hol van Lisa?
- Lefeküdt, apa. - Értem.
- Fáradt volt. - Tessék.
Mikor startoltok?
Holnap reggel 5:50-kor.
De nem indulnak páran már ma este?
- De, igen. - Fogok egy csészét…
- Tessék. - Sorban megy a start.
Ez sör?
Nem, tea.
Azt hittem, azt mondtad…
„Sorban megy a start.” Sor, nem sör.
Értem.
A leggyorsabbak holnap délben indulnak.
Úgy volt, hogy én is velük megyek.
Gunnar, a bébiszitterünk nem tud jönni.
- Értem. - Igen, sajnos.
Vigyáznál Verára holnap, amíg letekerjük a távot?
Persze.
- Megtennéd? - Igen.
Remek, köszönjük.
Szóval, kettesben töltjük a napot?
Feltöltjük az iPadre a kedvenc filmjeit és sorozatait, hogy ne unatkozzon.
Igen, és Daniel beállít egy riasztást a mobilodra
minden második órára, hogy kiküld a mosdóba satöbbi.
Reggel hétkor, délben, délután háromkor és ötkor eszik.
Plusz közben a nasi, ha éhes.
Minden étkezéshez ott a doboz a hűtőben, rajta az időponttal.
Kiváló katona lett volna belőled, Daniel.
Köszönöm.
Tudod, kire emlékeztetsz, amikor így mászkálsz éjjel?
Úgy végzed, mint az anyád?
Anya depressziós volt.
Igen.
Depressziós is.
Van ropogós kenyér.
És vettem neked eperlekvárt.
Szereted, nem?
Lássuk csak…
Hívd fel, és beszélj vele!
Megbocsájthatatlan dolgokat mondtam.
Például?
Hogy parkban fetrengő alkoholista, és elmehet a fenébe. Ilyesmiket.
Miután elküldtük egymást a fenébe az exemmel, csak arra vágytam,
hogy visszajöjjön, és harcoljon értem.
- Értem, és visszajött? - Nem.
Nem.
Jó, de…
Szereted?
Igen…
- Azt hiszem, igen. - Akkor csak egy megoldás maradt.
Mi?
Odamegyünk.
„Odamegyünk”?
Tudnod kell, melyik csatákat muszáj megvívni,
és a szerelem biztosan ilyen csata.
Mit csinálsz?
Lejelentem magunkat versenybiztosítónak.
- Szerintem ez nem így működik. - Valaki biztos beteget jelentett.
És az 1503-as csoport elstartolt.
Sok sikert!
Menni fog.
Mi? Mi az?
- Semmi. - Nem.
Csak a gyönyörű feleségemet nézem,
talpig lycrában, hajnalban, kalandra készen.
- Beindultál rám? - Igazából igen.
Bocsánat!
- Szia! - Megölelhetlek?
Igen. Próbáltalak elérni, mi…
Nem akartalak felébreszteni.
És lekéstem a repülőt. De most itt vagyok.
Oké. A bátyám, Daniel, és a felesége, Klara.
Szia! Megölellek. Mire meglesz a 310, talán utálni fogjuk egymást.
- Klara. - Calle.
Szóval te is most startolsz?
- Vele nyomom. - Értem.
- Szuper! - Szóval…
Hamarosan indul az 1504-es csoport.
A francba! A víz. Megfognád a biciklimet?
És ez is. Kösz, tesó.
A francba!
- Komolyan. Calle. „Kokós Calle.” - Hagyd!
Ezért szakítottál Andersszel?
Mert megint ezzel a baromarcúval keversz?
- Szakítottatok? - Lefotóznál?
- De mi ez? - Elvirának.
- A bicikli is benne van? - Ez igaz?
Meg kell…
Tíz másodperc az indulásig.
Visszajön?
Mi?
- Megvan. Víz, sisak. - Tökéletes.
- Megvagyunk. - Indulás!
Igen.
Istenem!
Start!
Nyomás!
Istenem!
Tizenkét évesek vagytok?
Hagyd már abba!
Nyugi! Nem akarsz újra elesni. Ne már!
Szerintem az apukád akar valamit.
Mit művelsz?
Bocsánat, én csak…
- Csak élni akartam egy kicsit. - Én is.
Kezet a kormányra, ha lehet.
Eszünk már valamikor?
Jönköpingben.
Addig proteinszeletek.
Oké. Jönköpingben találkozunk.
A fenébe! Idióta.
- És még ő jön a 12 évesekkel. - Igen.
A régi exed, ugye?
Nem, csak egy barát.
Oké.
Mi ez az egész, Lisa?
Anderst kérdezd! Én nem tudom.
Tudod, hogy nem lesz jobb nála.
Mármint Andersnél.
Kösz szépen.
Hidd el, az út szélén sír valahol!
„Mit tettem?
Anders, gyere vissza! Sajnálom.”
Ezt erősen kétlem.
Valahol meg tudom érteni.
Mármint?
A helyzet néha túl szép, hogy igaz legyen.
Az ember egész életében keres valamit,
és amikor végre megtalálja…
Vajon készen áll rá?
Vajon tényleg méltó rá?
Úgy tűnik, a közelben van valahol.
Tökéletes, mondd, merre menjek!
Van egy fehérjeszeleted?
Idióta.
Korog a gyomrom.
Helló!
- Lelassítasz minket, tesó? - Mi? Nem, mindjárt végzek.
Fürdünk egyet?
Igen, jó lenne egy kis szünet.
A verseny alatt nem lehet úszni.
- Miért? - Mert ez nem wellnessüdülés.
Istenem!
Jössz, vagy mi lesz?
Gyerünk! Öt perc, Daniel.
Mi? Nem. Elkészültem. Menjünk!
Rohadt bordák.
- Gyerünk! - Nem nagy ügy.
Csak egy gyors mártózás. Frissítő lesz.
Akkor menj tovább velük! Azt csináltok, amit akartok. Irány a vidámpark.
Vagy gyere velem, ahogy megbeszéltük.
Kellemes?
Nem. Oké, persze.
Döntsd csak el te!
Szuper lesz. Maga az élvezet.
Kellemes, ahogy ígérted.
Istenem…
- Jössz már? - Istenem…
Igen!
Kurva jó!
Gyerünk!
Ugorj be!
A fenébe!
Hűha!
Fröcskölsz.
Oké, várj!
Ne!
A ruháink.
- Mi? - A ruháink.
- Nem, látja őket. - Helló?
- Helló! - De…
- Helló! - Helló!
Bassza meg!
Grännában vagyunk.
Ha szeretnéd, megállhatunk körülnézni.
- Mi? - Nagyon jó időt futunk.
- Aha. - Szeretnéd?
- Igen, jó lenne. - Oké.
Itt lerakhatjuk.
POLKAPOJKARNA ÉDESSÉGBOLT
HAGYOMÁNYOSAN 1859 ÓTA TRADICIONÁLIS CUKORKÁK
Szép munka.
- Aha. - Nagyon erős vagy.
- Kösz. - Igen.
Rohadt nyári kisegítők.
Nézd!
Egyre gondolunk?
Valahogy úgy.
Állj, a rohadt életbe!
Megállni!
- Hé! - A fenébe, de gyors!
Helló!
Szarháziak!
- Visszahozzuk! - Állj, a fenébe!
Állj!
Ez szuper.
Drágám! Vehetnénk egy ilyet Verának.
Jaj…
- Jól vagy? - Istenem!
Jól van?
- Rendben? - Azt hiszem, igen.
- Majd én. - Bocs, hogy nevetek.
Ez…
- Viccesen néztél ki. - Igen.
Jól vagy?
- A nevetésre a vendégeim. - Megesik.
Csörög a telefon.
- Rendben? - Hozok egy seprűt.
Igen, ez jó ötlet.
- Köszönöm. - Szia, apa!
- Halló? - Hallak, apa.
Minden rendben?
Most indulunk Tivedenbe.
- Mi? - Nem kuksolhatunk bent egész nap.
Nem, filmeket kellene nézni az iPaden.
És ez minden.
Nagyon jó.
- Átmentek a városon? - Apa, figyelj rám!
- Ne menjetek sehova! - Nem.
Szia! Csak óvatosan!
Nem, ne menjetek sehova! Maradjatok otthon, csak…
- Mi a fene? - Mi?
Úton vannak Tivedenbe.
Tivedenbe?
- Igen. - Miért?
- Nem tudom. - Mi a fene ez, Daniel?
- Nem az én hibám! - Nem, de hívd vissza!
- Azt csinálom. - Jó.
Tudtam, hogy ez lesz.
- Remek. Megjósoltad, csodás! - Pontosan ezt vártam, igen.
Nem veszi fel.
Van egyáltalán gyerekülése?
Nyilván nincs gyerekülése, ahogy TikTokja sem.
Nyolcszáz éves.
- Ez kurvára hihetetlen! - A fenébe!
Ez a rohadt cipő!
Köszönöm. Bocsánat.
- Hova mész? - Tivedenbe.
De várj… Jól van.
A fenébe!
Nem…
Jó, ezt senki sem látta.
Elnézést mindenért!
És végül eljött a csapatok indulása,
akiknek a célja a verseny teljesítése
hét, nyolc vagy kilenc órán belül.
Sok sikert mindenkinek!
Gunnar?
Szia!
- Szia! - Rég nem találkoztunk.
Igen, nagyon régen.
Az unokáddal vagy?
Igen, ő a kis Vera.
Szia, Vera!
Tudod, mit láttam tegnap?
Nem.
Áfonyát.
- Nahát! - Korai még.
Igen.
Én a rókagombát várom.
Akkor kirándulnunk kellene egyet az erdőben kettesben.
Mit szólsz hozzá?
Igen, az jó lenne.
Társaságban mindig jobb.
Igen.
Igen, hát, mennem kell.
- De majd találkozunk. - Igen.
- Szia! - Szia!
Vera?
A mindenségit!
Vera?
Nem láttad Verát?
Elment az apjával.
- Micsoda? - Elment az apjával.
- Ott vannak. - Állj!
Állj, azt mondtam, állj!
Hintázni szeretnék.
Van fagyim.
Drágám, lassíts! El fog fogyni az erőd.
Nyomás!
- Jobbra tarts! - Vigyázat!
Húzódj le jobbra!
Bocsánat!
Igen, elnézést.
Begörcsölt!
- Mennünk kell. - Így nem lehet.
- Ha görcsöl, nem tudsz. - Nem.
Van itt egy masszázssátor. Rendbe hozzák.
- Jézusom, ez fáj. - Igen, tudom. Megoldjuk.
- Pánikba estem. - Ne!
- Istenem! - Jól van.
Szerinted történt valami?
Természetesen nem.
Felhívnád még egyszer?
Mindjárt odaérünk.
Nem tennéd meg?
- De, felhívom. - Köszönöm.
A kislányunk a férjem apjával van.
Vészhelyzeti megoldás volt.
Az egyik ismerősöm egy barátjára bízta a lányát.
Az meg kitalálta, hogy elmennek strandolni.
Értem.
Nem veszi fel.
A gond az volt, hogy a kislány nem tudott úszni.
- Szóval nem volt a legjobb ötlet. - Nem. És, mi történt?
Nyilván megfulladt.
Az a furcsa, hogy az ismerősöm ugyanazt érezte, mint maga.
Érezte, hogy történt valami.
Muszáj bízni a megérzésekben.
Köszönöm, nekem ennyi elég lesz.
Felesleges aggódni.
- Hogy érted, hogy „felesleges”? - Nem tudunk semmilyen bajról.
Az ember azért aggódik, mert nem tudja, hogy történt-e valami.
Nem tudni a legrosszabb.
Köszönjük a károgást. Eleget hallottam.
Kicsit földes, de azért…
- Kösz, nem kérek. - Tényleg? Finom.
Tesó!
Mi a fene történt? Beugrottatok a bolhapiacra?
Hagyd abba!
Megyek masszázsra. Vegyél!
- Kösz, nem. - Áfonya.
Nagyon édes.
Miatta hajítottad ki Anderst?
Anders szakított velem, nem emlékszel?
Mi folyik itt? Visszatért bulizós Lisa?
- Mi a fene van veled? - Daniel!
Szia!
Mindig ezt csinálod.
Amint valami jó történik, tönkre kell tenned.
- Daniel! - Várj!
Nőj már fel! Gondold át, mi a fontos, és harcolj érte!
- És te? - Én harcolok.
- Igen? - Igen.
- Látom. - Mennünk kell!
Jövök.
Kár, hogy foglalt vagy.
Hagyd abba!
Mi az?
Van barátnőd.
Már vége. Szingli vagyok.
Kár.
Jól vagy?
Lássuk csak… Melletted fekszem.
Éppen masszíroznak. Nem is lehetne jobb az élet.
Hiányoztál.
Komolyan.
Tessék.
Köszönöm.
Szerintem fel kellene hívnod.
Nem. Soha.
De Anders, nem érzi jól magát.
Nem viselkedik racionálisan.
- Eldobtad a gyűrűt. - Igen.
- Azt hiszi, őt is elhajítottad. - Nem…
Fel kell hívnod, most. Csináld! Hívd fel!
- Fel kellene hívnom? - Igen, most.
Hívd fel!
Rendben.
Nem én használom elsőnek. Undorító.
Papír sincs.
Lisa, beszélnünk kell.
Persze hogy beszélünk, biztos úr.
Beszélhetnék Lisával?
Slozin van.
Oké.
Undorító.
- Hívott a pasid. - Mi van?
És te felvetted?
Nincs humorérzéke.
- Gyerünk! - Komolyan.
Nem. Most hallgattam rád utoljára.
Utoljára.
Lisa! Mit mondasz?
- Ideje indulni? - Igen.
Isten áldjon!
Szép volt.
Halleluja! Köszöntünk Tivedenben!
- Itt kellene lenniük valahol. - Igen.
Halleluja!
- Isten adjon erőt! - Nem, kösz.
- Halleluja. - Halleluja!
Ez itt Tiveden.
- Hol vannak? - Nem tudom.
- Talán gyorsabbak voltunk. - Nem látom őket.
- De… - Felhívom.
A fenébe!
Üdv Tivedenben!
Eltűnt.
- Tessék? - Eltűnt a telefonom. Biztos elejtettem.
Istenem!
Igen.
- A fenébe! - Mindjárt lemerülök.
Nem csoda. Folyton videóztál.
Mi a fenét csináltam vele?
Ez olyan fárasztó.
Szia, Klara!
Szia, Gunnar! Hála Istennek!
Kezdtünk aggódni. Minden rendben?
- Igen, mindent kézben tartok. - Az remek.
Tivedenben vagyunk, és nem látunk titeket.
Hol vagytok?
A biciklisek miatt nem jutottunk el Tivedenbe.
A legjobb, ha a célnál találkozunk…
Ne, lemerült.
Halló?
Mi a fenét művel?
- Hívom a rendőrséget. - Nem, nem kell.
Bocsánat, tévedés történt.
- Vén barom! - Bocsánat.
Jól vagy?
- A fenébe! - Mi történt?
Valamiért nem számított a sok biciklisre.
- A célnál várnak minket. - Nagyszerű, menjünk!
Előtte muszáj ennem valamit.
- Oké. - Van valahol ételpont?
Egyél egy ilyet!
Nem kérek több fura űrkaját.
Rendes ételt kell ennem!
Jó, rendben.
Három fogás elég lesz?
Bassza meg!
Nem bírom.
Nem tudom folytatni.
Hallgatnom kellett volna az orvosra.
Azt nézd!
Itt valami buli van.
Menjünk!
Tutira lesz náluk valami a fájdalom ellen.
Menjünk, oké? Csak egy kicsit.
Mitől félsz?
Gyere!
Ez király!
Gyere!
Azt hiszem, túlságosan különbözünk.
Csak…
nem akartam észrevenni.
Jóváhagyás nélküli technobuli az erdőben Hjo közelében,
Norrsjöntől északra. Van szabad egységünk?
Intézzük?
Igen.
Itt a 7940, úton vagyunk. Vége.
A nyakam!
A fenekem! Mindjárt meggyulladok.
Gyerünk, Klara, küzdj!
Elegem van ebből a szarból.
Már csak 80 kilométer, gyerünk!
- „Már csak 80”? - Meg tudjuk csinálni!
Gyere már!
Ne kiabálj velem!
- Oké? - Az iváshoz nem kell megállni.
- Nem mehetnénk… - Befognád?
Nem csinálhatok semmit úgy, ahogy szeretném?
Fogd be és tekerj!
Ez a te ötleted volt, nem az enyém!
Nem, a rohadt terapeuta hülye ötlete volt.
Inkább házat kellett volna vennünk. Az szórakoztatóbb.
Felújítani egy vidéki viskót? Vicces.
Bocs, de buta vagyok! Akkor beszélnünk kellene egymással.
Csak azt ne!
- Tudod, mit kellene csinálnod? - Nem.
Hegyet mászni.
Csak akkor hívnál, ha leértél. Vagy akkor sem.
Mutass egy kurva hegyet, és indulok.
- Akkor nem kellene veled lennem. - Remek. Persze.
- Jó, most sem kell. - Remek, kösz.
Ugye? Megkönnyebbülés, hogy nem kell azzal kommunikálni,
aki kibaszottul halott belül.
Nyugodj meg, Klara!
Tudod…
Tudod, mikor hiányzol a legjobban, Daniel?
- Tudod? - Nem. Kérlek, mondd el!
Amikor otthon vagy.
Feláldoztam miattad ezt a versenyt.
- Miattunk. - Ezt érzed?
- Hogy feláldoztad a versenyt? - Az ég szerelmére, ez őrület…
Daniel, hallod magad?
Neked minden áldozat, ami nem rólad szól és arról, amit te akarsz.
Tudod, igazad volt.
Tényleg el kellene válnunk.
- Oké. - Ez a legjobb, amit valaha mondtál.
A legjobb, amit hallottam tőled.
- Oké. - Remek, akkor menj!
- Csináld, amit mindig. Lépj le! - Megyek is!
Annyira jó, hogy holnap nem kell csalódottan ébredni!
Na, ma ez volt a 29. válás.
Szerinted az ott a 30. lesz?
Nem bírom.
Gyerünk!
Nyomd!
Elnézést!
Köszönöm.
- Elnézést! - Tovább!
Helló!
Nem láttak itt egy szőke kislányt, egyedül?
- Nem. Hány éves? - Három.
- Itt keveredett el tőlem. - Jaj, mennyi ideje volt?
Régebben, talán egy órája.
- Beszélt a rendőrséggel? - Nem.
Segítek.
Szia! Hagge vagyok, a Vätternrundan biztosítóitól.
Ne mondd el a pasidnak!
Kösz, nem.
Biztos?
Igen, kösz.
Kilövés!
Lisa!
Szia!
- Szia! - Mit keresel itt?
A Vätternrundanon veszünk részt.
Az előesésem miatt nekem nem lehetne.
Ő Feffe.
- Szia! - Szia!
Hogy tetszik?
Rohadt jó! Szuper.
- Jó, nem? - Csináltassunk valami kicsit!
Nem, ez nem nekem való.
Tudom már! Kérhetek három nyulasat?
Édeshármast, csak nyulakkal.
Miért szomorkodik?
Ugye nem akarja feladni?
Már nincs messze.
Nem, tényleg ezt mondják.
Mindegy, hogy érzi magát most, holnap sokkal jobban lesz.
- Mindig ez van. - Igen.
Tessék, odaadom ezt.
Ettől jobban lesz.
Nekem már minden dal a fejemben van.
Hagyja csak itt, később érte jövök kocsival.
Igen, élnünk kell
Élni egymásért
Kihasználni az időt, ami adatott
Szia, drágám!
Kiválasztottam a tapétát. Imádni fogod.
Nagyon hangos a zene.
Egy fesztiválon vagyok. Figyelj…
Nem tudom folytatni a versenyt, mert…
Nagyon fáj. Fel kell adnom.
Jól vagy?
Igen, jól vagyok, csak…
Csak nem tudok tovább biciklizni.
Azért még büszke vagyok rád. Te vagy a világ legjobb anyukája.
Ezt ne felejtsd el!
Később hívlak, jó?
Oké, szeretlek.
Én is szeretlek.
Mit keresel itt?
A kérdés az, hogy te mit keresel itt?
Láttalak titeket.
- Mi? - A tóban.
Én is.
- Követtelek a verseny alkalmazásában. - Egészen Stockholmtól.
Figyelj, nem történt semmi. Anders, semmi…
- Semmit sem jelent nekem. - Dolgoznom kell. Kutasd át!
- Anders! - Sziasztok!
Kérem, rakja le a biciklit!
- Nagy összejövetel lent. - Igen.
Van önnél szúróeszköz?
- Nincs. - Bevett valamit?
Nem.
Kerékpárosok mögötted! Húzódj le jobbra!
- Szép, Danne! - Danne!
Szép munka, Danne.
Ott a Win IT!
Win IT!
Kulacsfeltöltés!
Kilencven másodperc!
- Gyorsan! - Tartsuk az időt!
Danne, hogy vagy?
Minden rendben.
Nem Klarával voltál?
Igen, hát…
Feladta.
Nem, nemrég láttuk. Nagyon tekert.
Ez az!
Mi?
- Mi történt? - Hát…
Félresikerült.
A közös projektetek volt.
Kiderült, hogy utál, szóval nincs projekt.
Nem utál. Hajlandó 310 km-t biciklizni érted.
Tíz másodperc!
Mehetünk?
Ne szúrd el, Danne!
Nem, nem szúrom el.
Indulás!
Nyomás!
Rövid pihenő, 90 másodperc. Figyeljétek az időt!
Gyerünk!
Klara!
Megállnál?
Klara!
- Nem akarod feladni? - Mi? Nem.
- Nem zavarna. - Nem.
Ha akarod.
Nem akarok…
Nem akarok elválni. Azt akarom,
hogy együtt küzdjünk meg vele.
Még ha kaptató is az élet, együtt csináljuk. Tudod?
Nem akarom egyedül csinálni.
- Sajnálom. - Sajnálom.
Nem, én…
Folytassuk!
- Folytatni akarom. - Igen? Biztos?
- Igen. - Oké.
- Csináljuk! - Igen.
- Csináljuk együtt! - Be akarom fejezni.
Oké.
- Szeretlek. - Szeretlek.
Oké, menjünk, mielőtt begörcsölünk.
Mit szólnátok egy kis zenéhez?
Stockholm még két óra. Van valakinek egy jó listája?
De hol volt?
Egy család talált rá a parkban a benzinkút mögött.
Itt is van.
Vera!
Nagypapa!
Kicsi Vera. Nem tűnhetsz el így.
Érkezik a Win IT csapat Stockholmból,
az időeredményük nyolc óra, 54 perc és hét másodperc.
Drágám!
Gratulálunk! Szép volt!
Bravó!
Óvatosan, drágám!
Gratulálok!
- Hűha! - A tiéd.
Köszönöm. Sör!
Szia!
Szuper!
Nem érzek semmit. Csak csinálom.
Az a jó.
- Köszönöm. - Persze.
Anders!
Nem tudom, miért cseszek el mindent, ami jó, de én…
Mindig ezt csinálom.
Vagyis inkább tudom.
Rettegtem attól, hogy elhagysz.
Ezért inkább ezt csináltad?
Tudom.
Hatalmas hülyeség.
Igen, az.
Megértem, ha nem akarsz megbocsátani,
de te és Elvira vagytok a legjobb dolog az életemben.
Ha bármit tehetek, hogy helyrehozzam, megteszem.
Bármit megteszek.
Tudod, mit?
Bemutatlak egy barátnőmnek.
Gyönyörű és szingli.
És nem lesz semmi dráma.
Anders!
Hogy bízhatnék benned?
Nem tudom.
- Lefeküdtél vele? - Nem.
Esküszöm, hogy nem.
- Iszol? - Egy cseppet sem.
Nehéz elhinni, hogy egy olyan, mint te,
annyira szerethet engem, amennyire én téged.
Megkerültem érted a fél Vätternt.
Ennek oka van.
Nem érted?
- Nem vagyok parkban fetrengő alkoholista. - Tudom.
Bocsáss meg! Tudom.
Nem kellett volna nyomasztanom téged a házzal
és az esküvővel.
Sajnálom.
Már látom. Most érkezik.
Birger „Láng” Larsson az utolsó métereken.
Az ideje 24 óra, 12 perc és 18 másodperc.
Szép volt!
Kapcsoljuk Ann-Kristint a célvonalnál!
Itt is van!
Gratulálok, Birger!
Hogy érzed magad? Boldog vagy?
Mindig boldog vagyok.
Volt valamilyen különleges tanulsága a mai napnak?
Hát…
Mondhatjuk, hogy az élet kicsit olyan, mint ez a verseny,
mert néha küzdelmes lehet.
Az ember árokba hajt vagy eltéved.
De akkor is vissza kell ülni a nyeregbe és hajtani.
Az ember visszatér a pályára.
Kicsit erősebben, kicsi bölcsebben,
lehorzsolt térddel, de…
Nos, azzal együtt lehet élni.
Majd meggyógyul.
Lássuk…
Gratulálok!
Köszönöm.
Ott vannak!
- Szia! Nézd, ki van itt! - Szia, drágám!
Szia!
- Minden rendben volt? - Persze.
- Csodás. - Nem volt semmi gond.
Látod, Klara. Semmi gond.
Drága lányka
Itt a körhinta, későig nyitva
A felnőtteknek tíz A gyerekeknek öt
Siess, mindjárt indul
És ha, ha, ha Olyan gyorsan megy
Anderssonnak, Pettersonnak Lundströmnek és nekem
És ha, ha, ha Olyan gyorsan megy
Anderssonnak, Pettersonnak Lundströmnek és nekem
Mi ez?
- Csak egy apróság. - Kinyithatom?
Igen.
Csak viccelsz.
Megvetted?
- Azt hittem, ezt akarod. - De…
Ez aztán nagyon spontán Daniel Nylandertől.
Arra gondoltam, neked, vagy nekünk,
kellene egy viskó, amit felújíthatnánk.
Deszkáról deszkára, szögről szögre.
Koccintsunk az új…
Jó, hogy ennyire közel van a Vätternhez.
- Edzhetünk a vansbrói úszóversenyre. - Ki van zárva.
Miért?
- Csak kényeskedsz a hideg víz miatt. - Igen, tudom.
Muszáj pihennem.
A kis békák olyan viccesek
Nézd!
A kis békák olyan viccesek
Drágám!
Ő ki?
Nem tudom. Lelkésznek néz ki.
Mi az?
Talán nem Dalarnában vagyunk, és nincs 200 vendég,
de mi itt vagyunk.
Te hívtad a lelkészt?
Oké.
Mit mondasz?
Megkértem a kezed, már nem hátrálhatok ki.
- Szia! - Szia!
- Christina.
- Anders vagyok. - Szia!
Kezdhetjük?
- Igen. - Igen.
Rendben. Kérhetek egy kis figyelmet?
Gyertek közelebb!
Gyertek!
Kedves Szent Iván-éjt ünneplők!
Most talán azt kérdezitek, mit keres itt egy lelkész.
- Igen, én kíváncsi lettem. - Egy kicsit.
Rövid esküvői szertartás következik, amelyen összeadjuk
Lisát és Anderst.
Tartsuk be a sorrendet!
Muszáj?
- Oké. - Készen álltok?
- Igen. - Készen állunk.
Kedves menyasszony és vőlegény!
Azért jöttünk ma össze, hogy Isten színe előtt összeadjuk Lisát és Anderst.
A feliratot fordította: Vass András