Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Liechtenstein e un mic principat din Alpi, între Austria și Elveția.
În acest loc frumos
începe povestea micii prințese Áurea în ziua botezului ei real, nu regal.
Spun „real” pentru că s-a întâmplat, dar ea nu era chiar prințesă.
Tatăl ei se trăgea dintr-o familie regală.
Vedeți? Deja începe să pară un basm, nu-i așa?
Dar nu toți cei prezenți erau din familie.
Filipe, de exemplu, era fiul unor diplomați brazilieni invitați
și nici nu avea habar ce căuta acolo.
Dar avea să afle în curând.
Bunica vrea să ne salute. Nu durează mult. Haide!
Bine.
Filipe. Fii atent la Áurea, da?
Mergem?
Bună!
Adorabil!
O botez repede și o aduc imediat înapoi.
Ce e?
Copiii cred că toți adulții sunt răi.
Va fi micul nostru secret.
Da?
Opriți nebuna!
- Lăsați-mă! - Lăsați-mi soția!
- Opriți-o pe afurisita aia! - Prindeți-o!
Adulții cred că cei mici sunt proști.
Când mă gândesc că eram prietene...
Până când i-ai furat iubitul și ai intrat în familia regală în locul ei, nu?
Filipe!
Omul înțelept nu spune tot ce gândește.
Poftim? Am repetat doar ce spune toată lumea.
Răzbunarea e o formă de dreptate sălbatică.
Cum adică?
Se pare că nu știți cu cine v-ați confruntat.
Franțuzoaica Marie Malleville
e o asasină profesionistă, necruțătoare și periculoasă,
căutată de noi, de Polizei, pentru mai multe omoruri.
- Cine sunt aceștia? - Toți aceștia sunt ea.
E regina deghizării.
De aceea n-am reușit s-o prindem.
Cunoscută drept Gură Malefică,
înainte să-și facă fărădelegile,
Marie lăsa mereu mesaje în care anunța următoarea moarte.
Era un fel de promisiune macabră.
Dar de data asta nu mai scapă,
datorită inteligenței, insistenței și înțelepciunii mele.
Nu a mai fost văzută niciodată.
Dar mulți ani, părinții ei au primit zeci de scrisori ca aceea.
În fiecare dintre ele, Marie își repeta promisiunea macabră.
AM SĂ MĂ ÎNTORC S-O UCID PE MICA PRINȚESĂ. PROMIT.
Rosa, spui foarte bine povestea.
Mulțumesc! O aud întruna din copilărie.
Tații mei strâng fotografii, articole de ziar, cărți...
Așa este. Cei trei tați ai ei adoră tragedia aceea.
Trei? Cum adică?
Vreau să zic...
Dv. sunteți nouă, probabil nu știți.
Am fost adoptată de trei frați, așa că am trei tați.
Dar vă povestesc altă dată.
- Mă tratează ca pe o prințesă. - Din Evul Mediu.
Ferecată și niciodată n-ai voie să faci nimic.
- Poftim, am zis-o. - Clara! Te rog.
- Pot continua, doamnă Sophie? - Da.
La trei ani după botez, Áurea a căzut într-o capcană.
Marie Malleville s-a strecurat în palat și i-a dat o prună otrăvită.
Și Áurea a murit.
Asta-i tot, fetelor.
- Excelent! Bravo! - Mulțumesc!
Bun. La ora următoare,
Clara ne va prezenta subiectul monarhiilor moderne.
Da. Lucrez la povestea drăguță, cu final fericit, a unei prințese.
Lady Di.
Clara, ești nebună? Lady Di a murit într-un accident groaznic.
Nu se poate!
Doamne! Am căutat numai până la ziua nunții.
Tipic!
Ne vedem ora viitoare, fetelor!
Nu uitați de temă, da?
Da, se pare că orice poveste de dragoste e veselă până în ziua nunții.
- Nici prințesele nu-s ferite. - Unii cred încă în iubire.
- Și în Moș Crăciun. Tu mai crezi? - Așa îmi place să cred.
Îmi imaginez că e înalt, puternic și bine făcut.
Serios?
Pentru mine, e bătrân, are o barbă albă și costum roșu.
Iubire. Vorbesc despre iubire, da? Nu despre Moș Crăciun.
Aspectul poate fi înșelător, nu-i așa?
Nu asta e treaba cu iubirea?
O albină!
Ce e asta? Stăpânește-te, Ana Rosa. E doar o albină.
Iertați-mă, măicuță. Sunt alergică la venin și...
Atunci dă cu repelent.
Dar ține-te cu firea.
Asta e valabil pentru amândouă.
Rose!
Ce faci mâine cu ocazia zilei tale de naștere?
Ca de obicei, Clara. Nimic.
Ai uitat că-s ferecată?
Suntem la internat, nu la închisoare.
Vorbesc despre închisoarea asta.
Salut, tată! Ce e?
Ascultă la mine, draga mea.
Am văzut la televizor.
Cineva i-a furat mobilul unei fete.
Cum „și ce dacă?” Puteai fi tu aceea.
Tată, calm!
Dacă-mi fură telefonul, veți fi primul care va afla. Promit.
Promiți? De ce?
Pentru că sunt tatăl tău preferat, de-aia?
Nu. Fiindcă nu veți putea vorbi cu mine.
Nu înțeleg...
Mai vorbeam dacă-mi fura mobilul?
Ți s-a furat mobilul?
Vezi? Lumea e periculoasă. Doamne!
Dă-mi telefonul, Florindo!
Draga mea, sunt Petrônio. Ce se întâmplă?
Bună, tată! Nimic.
Nu! Nu mi-a furat nimeni mobilul.
Da, tată. Nu contează.
Stați puțin. Ce-ați zis?
Dna Eulália mi-a spus, nu, doamnă?
Da. Are 80 de ani.
Era la petrecerea funk când s-a iscat agitația.
Are 80 de ani? Cum a ajuns acolo?
Zice că purta maiou și pantaloni scurți.
Ce importanță are?
Ideea e să nu mergi niciodată la o petrecere funk.
Nu merg nici la praznicele bisericești.
Bună, draga mea! Sunt Fausto.
Cum ai fost jefuită la o petrecere funk?
Nu! Terminați! Sunteți paranoici.
Nu! Eu nu sunt paranoic ca ceilalți.
Nu, nu sunteți.
Ei au sunat de șapte ori, dv., doar de șase.
Pa!
Da, pa!
Doamne! Prea mulți tați enervanți pentru un singur om.
- Biata! - Sunt paranoici.
De-aia am crescut visând la libertate.
Halal libertate! Ai ajuns la internat. La o școală monahală de fete!
- Măicuță, ce e? - Un băiat încearcă să sară gardul școlii.
Un băiat? Doamne! Aici? Cum adică?
Cine o fi?
Ciudat!
Bun. Mă duc în camera mea.
Sărmana! Mi-e milă de ea.
E ca o pasăre închisă în colivie.
Cât va mai continua așa?
Dacă ar fi după mine, doar până azi.
Am o idee.
Trec anii
și încă suntem aici, nu, prietenă?
Dar ce putem face?
Rosa!
Cine ești?
Într-o zi am să te eliberez, prințesă. Te măriți cu mine?
Putem descoperi lumea împreună.
PRINȚESA ADORMITĂ
La mulți ani!
Trezirea, prințesă adormită!
Unde e sărbătorita?
Bună! Arăți superb.
Acum suflă.
Mai cu viață, Rosa!
Pune-ți o dorință. Așa, frumoaso!
Am un supercadou pentru tine. Libertate. Ai auzit de asta?
Vrei să spui că fugim?
Fiindcă tații mei ar face toți infarct.
Nu. Ideea cu fuga e să nu afle nimeni.
Nu, nu văd cum ar putea merge.
Calm!
Le-am zis că ținem un carnaval-surpriză doar pentru fete aici, la școală.
Am vorbit cu tații tăi prostuți. E rezolvat.
Nu le zice așa.
Uite! Mai am un cadou pentru tine.
Ce ai aici? Costume de carnaval?
Deschide-l.
- Îți place? - Normal!
E superbă!
Știam că o să-ți placă. Am pus toate bani ca s-o luăm.
E superbă!
Și mai am ceva.
Ce e asta?
CLUBUL MIDNIGHT DJ CINDERELA
Ai înnebunit?
Chiar crezi că aș avea curaj să merg la un club?
Doamne! Nu pot să cred că sunt aici!
Ba să crezi. Și să te distrezi.
- Suntem la concertul lui DJ Cinderela! - O ador!
Bilete VIP. Pilele contează. Ai, bine. Nu, îți pui pofta-n cui.
Nu știam că tu ai.
Nici eu. Dar cineva care are ne-a lăsat două bilete.
- Mi s-a părut drăguț. - Mie mi se pare ciudat.
Haide!
Scuzați-ne!
Bună seara!
Mi-era tare dor să cânt aici.
Sunteți pregătiți de petrecere?
- Tații mei. - Poftim?
Îmi scriu mesaje. Ce fac?
L-ai uitat!
Erai la carnaval și nu l-ai văzut.
Lasă-l!
Bun. După cum știți,
mereu invit un sărbătorit pe scenă ca să petreacă cu mine.
Iar sărbătorita de azi e...
Ana Rosa Lopes!
E aici!
Du-te!
- Ești nebună? Tu mi-ai trecut numele? - Eu?
Acum du-te. Du-te!
- Ce ciudat! - Du-te!
Ciudat? Mereu invit sărbătoritul pe scenă.
Dar în viața mea nu se întâmplă niciodată nimic.
Iar când se întâmplă ceva, e ciudat.
Dar e ziua ta, nu? Așa că pune-ți o dorință.
Cum adică o dorință?
Dorința aceea specială, știi tu.
Vreau să aud. Care e?
Serios?
Bine.
Bun.
Îmi doresc aripi.
Îmi doresc libertate.
Îmi doresc dreptul de a-mi trăi viața,
ca, în sfârșit, să fiu fericită.
Credeam că o să ceri un cântec.
Doamne! Scuză-mă! Ce rușine mi-e!
- Scuză-mă, sunt așa de... - Ciudată?
Dar simpatică.
Și...
Și dorințele tale au fost tari. Sper să se îndeplinească.
Facem o fotografie?
A ieșit super.
- O postez. - Nu!
Nu. Treaba e... Nu trebuie să se afle că am fost aici.
- Cei trei tați ai mei... - Trei tați?
Da. De fapt, sunt trei frați, dar...
- Stai. Frații tăi sunt tații tăi? - Nu!
Tații mei sunt frați.
Mai bine las-o așa.
Stai să înțeleg!
- N-ar trebui să fii aici, nu? - Exact.
Uite cum facem. Dă-mi numărul tău și-ți trimit poza.
Poftim.
Și acum vrei să-ți pui dorința?
Dorința muzicală.
Bine.
- Ai „Rainbow”? Îmi place mult. - Da.
- Dar versiunea lui DJ Cinderela, da? - Bine.
Vino.
Parcă erați cele mai bune prietene din copilărie.
Foarte apropiate. Ați făcut chiar schimb de numere.
Mersi că ai organizat escapada asta. A fost tare. Lumea de afară e tare.
Tari erau tipii care se uitau la tine.
Ce de băieți drăguți!
Cu câteva sărutări, seara s-ar fi încheiat perfect.
Sărutări, eu?
Visuri!
Ai să vezi. Când te aștepți mai puțin...
O să-ți apară un tip și n-o să te mai părăsească niciodată.
Singurul care nu mă părăsește în ultima vreme e telefonul.
Alo! Prințule Fermecat, ești acolo?
Biata de tine!
- Ce e? - Am 25 de apeluri de la tații mei.
Calm, îi suni mâine!
Închide-l!
Salut, tată!
Cum adică unde sunt?
Casc.
Nu!
Da, sunt la petrecere.
Adică am fost la petrecere, iar acum m-am întors în cameră.
De-aia casc.
Poftim? Da.
Unde să fiu în altă parte?
Bună întrebare, domnișorică. Unde?
Unde?
Fausto cel dramatic voia să compună o tragedie.
Iar Florindo își smulgea peru... părul din cap.
Voiau să cheme poliția.
Noroc că eu am judecată și i-am oprit!
În schimb ai vrut să suni la morgă.
Domnișoară, ai fost iresponsabilă.
Nu e iresponsabilă.
Vezi cum te porți! Vrei să te suspend?
Nu, măicuță. Clara voia să mă înveselească.
Mințindu-ne pe noi, draga mea.
Spunându-ne de carnavalul-surpriză care n-a existat niciodată.
- Știi că am venit să participăm și noi? - Se vede.
Ce e de râs, Clara? O să te suspend.
Rosa nu voia petrecerea asta.
Era nefericită.
Poftim, am zis-o!
Nefericită?
De ce?
- De ce, draga mea? - De ce credeți?
Nu pot să fac nimic.
Trăiesc închisă.
- Nu e așa, scumpo. - Ba da.
Celelalte fete ies, se distrează, au întâlniri.
- Ce? Au întâlniri? - Nu se poate!
Înțelegeți ce zic?
Draga mea, de ce crezi că ne facem griji? Vrem să te protejăm.
- De ce o protejați? - De mincinoase ca tine, obraznico!
- Nu ziceți așa. - Obraznico!
- Cred... - Obraznico!
- Poftim? - Puteți răspunde, doamnă.
- La ce? - La întrebarea care ne macină pe toți.
Unde ai umblat până acum, Rosa?
La slujbă.
- Poftim? - La slujbă, dacă vă vine să credeți.
Am văzut că nu va fi petrecere
și am decis să ne rugăm puțin la capela din piață.
Slujbă. Sigur.
Da. Dacă nu mă credeți, mă puteți suspenda.
Excelent!
Fiindcă minciuna ta e postată pe pagina clubului.
Hai să mergem!
Îți ajunge o săptămână să meditezi la toate astea.
Vino cu mine, prințesă.
Descoperim lumea împreună?
Nu răspunde. E supărată pe noi.
- Trebuie să-i spunem adevărul. - Sunt de acord.
Are 16 ani. Nu putem continua așa.
Nu de-aia i-am zis de atâtea ori povestea prințesei Áurea?
Ca să-i spunem că e povestea ei?
Ba da, dar eu tot cred că e prea curând.
Prea curând? Marie Malleville a dispărut de mulți ani.
Crede că a ucis-o pe Áurea cu pruna otrăvită.
- E convinsă că a reușit. - Până află de păcăleală.
Și cum ascunzi de presă?
Și dacă Rosa vrea să-și cunoască părinții când află?
Nici nu vreau să mă gândesc.
Marie își respectă mereu promisiunile sumbre.
Cel mai rău e că femeia aia haină e puternică
și are complici prin toată lumea.
Da, și asemenea ei, sunt fără chip. Nu știm cine sunt.
Hai s-o lăsăm pe Rosa unde e.
Măcar acolo fetița noastră e ferită de rău.
BUNĂ, FRUMOASO!
CE FACI?
Iartă-mă, dar cred că ai greșit.
Nu te cunosc.
Și vorbesc portugheză.
BINE, EU VORBESC FRANCEZĂ. DAR SCRIU DE TOATĂ JENA.
„De toată jena.”
Pun pariu că e Clara, îmi face o farsă.
Clara, ești de toată jena în toate limbile, inclusiv a ta.
Al cui e telefonul, paiață?
POATE CĂ SUNT UN PIC PAIAȚĂ.
DAR NU SUNT CLARA.
Te cunosc?
NU. DAR MI-AR PLĂCEA SĂ TE CUNOSC.
EȘTI FRUMOASĂ!
Colonizarea spaniolă a Americilor
a început în epoca expansiunii maritime europene
de la sfârșitul secolului XV, începutul secolului XVI.
Dacă vă uitați la harta de pe tablă,
veți vedea că zona colorată cu verde a fost colonizată de Spania.
Îmi poate spune cineva...?
Ciudat!
Doamne!
Nu-i așa? Dacă e un tip drăguț, care vrea să te cunoască?
Stai calmă, nu înnebunești.
Vorbești singură. Nu-i nimic. Eu doar spun cu glas tare ce gândești.
Calm!
M-am liniștit.
- Dacă-i un ciudat? - Poți afla într-un singur fel.
PRINȚESĂ, AI RĂMAS FĂRĂ BATERIE?
Putem vorbi, dar numai un pic.
BINE!
Fii serioasă!
Nu-i răspunde.
Ascultă-ți conștiința.
Pari drăguț, Phil.
Și distractiv.
Pari perfect, asta e clar.
EȘTI PERFECTĂ. A FOST DRAGOSTE LA PRIMA VEDERE.
Nu-mi vine să cred ce a spus.
AI VĂZUT? S-A FĂCUT DIMINEAȚĂ DEJA.
FIGURILE DE STIL METAFORA, METONIMIA
Nu se poate! Nu pot să cred! „Rainbow” e și melodia ta preferată?
Mor după melodia aia.
Avem un eveniment la școală și o să cânt.
CÂNTĂ „RAINBOW”
Nu, „Rainbow” e prea grea. Nici gând.
CÂNT-O PENTRU MINE, TE ROG.
Să mă fac de râs ca să-ți fac ție plăcere? Nici vorbă!
Mă respect, da?
Profesoara ta e deja în sala de clasă.
Rosa, ai ales cântecul pe care-l vei cânta?
Da. O să cânt „Rainbow”.
Tare!
Asta vreau să văd, o elevă cu personalitate.
O să le dau puncte în plus celor ca ea, care își asumă riscuri.
Ți-am povestit toată viața mea. Ce mai vrei să știi?
TOT.
DE CE ȚI-E CEL MAI FRICĂ?
Frică?
Doamne!
Mi-e frică de atâtea lucruri!
O albină!
Luați-o de aici! Unde e?
O albină!
Noi nu ne arătăm fricile, ni le înfruntăm.
Află de la mine că nimănui nu-i place o fată speriată.
HAIDE, TREBUIE SĂ-ȚI FIE FRICĂ DE CEVA!
De nimic.
Îmi înfrunt fricile.
Așa sunt eu.
Acum fac ore doar cele care au de recuperat.
Putem vorbi toată după-amiaza fără să fim întrerupți.
Surpriză!
Am cunoscut un tip drăguț.
O dulceață.
Rose.
Mă asculți?
Sigur. Ai făcut dulceață.
- Dă-mi să văd ce e cu mesajele. - Dă-mi telefonul!
Trebuie să știu din cauza cui zâmbește tâmp prietena mea.
„Ești deosebit.
Phil, n-am mai cunoscut pe nimeni ca tine.”
Ai cunoscut un tip și nu mi-ai spus?
Clara, dacă află tații mei, mă iau și mă duc în Tibet.
Bine, te iert. Spune-mi. Vreau să-i văd fața.
Nu are față.
Adică nu mi-a trimis nicio poză.
- Dar prefer așa. - Preferi așa? Ești nebună? De ce?
- Nu voiam să mă influențeze aspectul. - Dacă e un moș pervers?
Și dacă e un tânăr pervers e bine?
- Dacă e un psihopat? Ce te faci? - Calmează-te. Bine.
Uite, o să-i cer să-mi trimită un selfie.
Un selfie, Rosa?
Ar putea lua o poză de pe internet.
Blochează-l. Gata. Nu-mi place povestea asta.
Nu te las să riști.
Bună, Rosa! Ce faci? Sunt eu, Phil.
Am zis că mai bine îți trimit un filmuleț.
Dacă ți se pare că sunt ciudat, înțeleg.
Dar sunt riscuri pe care merită să ți le asumi, Rosa.
Ce e viața fără riscuri? Nimic, nu?
Așa că nu v-ați întâlnit încă, nu?
Nu. Am vorbit prin mesaje, filmulețe și apeluri telefonice.
Și înainte, nici atât.
Se spune că dragostea adevărată vine din suflet.
Hai să ne așezăm!
Rosa, trebuie să te întâlnești cu acest băiat.
Dar cum? Când? Unde?
Și ai mei? Preferă să mă înțepe o albină decât să mă sărute un băiat.
Așa e.
Am o idee.
Invită-l la reprezentația ta de azi.
Poate participa și publicul și e sigur. Vă puteți întâlni apoi.
Ce zici?
Sunteți sigură? Dacă nu iese bine?
- Mi-e teamă să nu afle tații mei. - O să iasă bine, sunt sigură.
Ai încredere în mine, Rosa. O să iasă bine.
Mulțumesc!
Sigur că vin să te văd cântând. Mă bucur mult că m-ai invitat.
O să vin. Promit.
Poftim! Vezi? Dacă a promis că vine, vine. Stai calmă.
L-a trimis de dimineață și apoi a dispărut.
Nici nu mi-a răspuns la cele 300 de mesaje. Nu e ciudat?
Băieții sunt foarte ciudați, Rosa. Serios!
Stai calmă, încă e amiază. E timp.
S-a săturat de mine. Asta e.
Poftim?
Dar... Dle inspector, spuneți-mi.
- Sunteți foarte sigur? - Categoric.
Noi, de la Polizei, am descoperit unde se află vipera asta veninoasă.
E aici, în Brazilia.
- Dumnezeule mare! - Doamne!
În Brazilia? Unde?
Asta e problema. Ar putea fi oriunde.
Sigur... Asta nu înseamnă nimic.
Sau înseamnă tot.
Dacă a aflat că Rosa trăiește?
Trebuie s-o ducem înapoi în Liechtenstein.
- Dar Rosa ar trebui să afle adevărul. - Sigur, cum să i-l mai ascundem?
- Și sora noastră Dorotéia e de acord? - Da.
Bun, trebuie să plec.
Nu mă grăbesc, dar nici nu pierd timpul.
- Domnilor, mă scuzați. Noapte bună! - Vă conduc.
Mulțumim. Luați un șervețel.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Oameni buni, a venit momentul.
Diseară, după reprezentația Rosei,
îi spunem tot.
Ne facem frumoase pentru reprezentație?
Ce e cu fața asta lungă?
Poate vine și ai parte de gură la gură.
Nu știu, Clara. Am o presimțire.
N-a venit.
Ba da. L-am văzut în foaier.
- Serios? - Da.
- Rosa, nu te poți duce acum. - Ia vezi, pot?
Scuzați-mă.
Draga mea! Ce faci aici?
- Mai e puțin. - Nu-i nimic.
Draga mea, trebuie să vorbim după reprezentație.
E serios, nu putem amâna.
- Tată, sigur putem amâna. - Așa se vorbește?
Nu e momentul să fii îndrăzneață, Rosa.
E tot ce-mi doresc, îndrăzneală.
- Nu... Rosa! - Draga mea!
Domnișoară!
Rosa! Începe. Haide pe scenă!
Nu! A venit Phil, doamnă Sophie.
- Vorbiți după spectacol. - Atunci vor tații mei să vorbim.
Găsesc eu o soluție, dragă. Du-te!
Începe. Pregătesc eu tot.
Bună seara și bun-venit la spectacolul nostru de talente!
Nu mai lungesc vorba. Începem reprezentațiile.
Ana Rosa Lopes!
Bravo!
- Supertare! - A fost acolo.
- Nu se poate! - Jur. Am avut niște emoții!
- Felicitări, Vitória! - Mersi!
A FOST FRUMOS, PRINȚESĂ!
VINO LA UȘA LATERALĂ A TEATRULUI.
AM UN CADOU PENTRU TINE.
- Rosa, te-ai întâlnit cu el? - Nu încă, eu...
Atunci nu sta pe gânduri.
Vin tații tăi să te felicite.
- Mai târziu, vreau detalii. - Mulțumesc.
- Uitați-o! - Vin. Pa!
Rosa!
S-a dus la toaletă. Vine imediat.
V-a plăcut reprezentația?
Phil!
Ești aici?
Pentru tine, draga mea Rosa.
O să-ți placă, îți promit.
Phil.
Dispăreți!
Ajutor!
Ajutați-mă!
Ajutați-mă, vă rog!
ZECE ZILE MAI TÂRZIU...
S-a trezit.
S-a trezit!
Veniți, s-a trezit!
S-a trezit, oameni buni!
Ușurel!
Ușurel, draga mea! Nu te agita.
Ai fost mult timp în comă.
Ce se întâmplă?
Trebuie să te odihnești. Ai făcut o călătorie lungă.
Ce e nebunia asta?
Stați puțin.
Vă cunosc.
Și știu dormitorul ăsta.
Visez?
Liniștește-te, draga mea. Trebuia să creadă toată lumea că ai murit.
Doar așa puteai fi în siguranță.
Dar acum nu mai are rost să te ascundem.
Aici e cel mai sigur pentru tine.
Am decis să te aducem aici cu elicopterul cât erai în comă.
Rosa, ești în Liechtenstein, în camera ta.
E o glumă, tată?
Stai calmă, Rosa. Nu-ți face griji.
Vei înțelege cine ești și cine suntem noi, de fapt.
Sunteți tații mei.
Suntem unchii tăi, frații mamei tale.
Mamă?
N-am avut niciodată mamă.
Tu...
Tu ești Áurea.
Fiica mea iubită, care a venit, în sfârșit, acasă.
Aici e locul tău, scumpa mea.
E o poveste foarte lungă.
Când erai...
- Când erai foarte micuță... - Știu povestea!
Am auzit-o toată viața.
Mi-a părut rău pentru voi că ați pierdut o fiică.
- Dar n-ați pierdut-o, ați părăsit-o. - Nu, niciodată!
N-am avut de ales.
- Am făcut-o din iubire. - Iubire?
Asta n-a fost iubire!
Iubirea e altceva.
Ceva ce nu înțelegeți niciunul.
Nu spune asta, Rosa.
Noi te-am crescut.
- Înconjurată de... - De minciuni!
Am crescut înconjurată de minciuni!
- Rosa... - Vreau să fiu singură.
- Voiam doar... - Vreau să fiu singură!
Rosa!
Pot să vorbesc cu tine?
Nu a trecut nicio zi...
fără să-ți scriu o scrisoare.
Visam să vină o zi în care să ți le citesc.
Ziua aceea a venit.
Rosa, draga mea!
- Dragă! - Iubito!
- Ascultă, Rosa! - Stai!
Până n-o prind pe Marie, nu poți pleca de aici, draga mea.
Vreau să plec. Îmi vreau viața înapoi!
Acum viața ta e aici, scumpo.
- Aici măcar te apără o armată. - N-am nevoie să mă apere nimeni.
Așa e cel mai bine, crede-mă. Și părinții tăi vor...
Toate la timpul lor.
Rosa! Ascultă, scumpo!
Nu totul e o închisoare.
Știi că Stefan și Dorotéia dau un bal
ca să te prezinte familiei regale și supușilor?
Ce bal? O petrecere funk? N-am fost la niciuna.
O petrecere funk?
V-o imaginați pe regina mamă dezlănțuindu-se?
Exact!
Bagă!
- Terminați, nu mă amuză. - Un bal regal, scumpo.
- Ca în basme. - Nu-mi pasă.
- Cel pe care vreau să-l văd nu e aici. - Da, știm.
În fond, noi ți-am confiscat telefonul, nu?
- Doar n-ați citit... - Ba da.
Da. Am citit toate mesajele.
Iubitul tău de pe internet te-a băgat în comă.
Phil? Nu știa că-s alergică la veninul albinelor.
Nu? Atunci de ce ți-a dat cadou o cutie cu albine?
Gândește-te, Rosa. Și mai știi ceva?
Când te-am găsit,
băiatul ăla profita de tine, te săruta cât erai inconștientă.
- Dă-te de pe fiica mea, perversule! - Dă-te!
- Vino! - Dați-mi drumul!
Doamne, e alergică!
- Slavă Domnului că am adus epinefrina! - Lasă-mă!
Dă-mi drumul!
Dar și-a lăsat rucsacul și l-am predat poliției.
A pus totul la cale cu Marie, draga mea.
Cuvântul „promit” din bilet e dovada, Rosa.
Nu! Phil n-ar face asta.
- Unde e? - Nu știm, scumpo.
Ai intrat în comă și te-am adus aici. Nici nu știm cine e cu adevărat.
Era Polizei. Nici nu bănuiți.
Phil a fost arestat în Brazilia.
Nu poți desface un nod dacă nu știi cum a fost făcut.
A fost totul pus la cale, tinere.
Era de așteptat să te trădeze conștiința apăsată de vină.
M-am predat fiindcă sunt nevinovat.
- Am adus chiar un martor care... - Nu vreau să știu!
Timpul înseamnă bani. Iar tu mă faci să pierd și una, și alta.
Vorbește.
Când a început povestea cu fata?
Cred că avea vreo doi ani.
Filipe?
Adulții cred că cei mici sunt proști.
„Un copil brazilian o demască pe Marie Malleville,
care, deghizată în măicuță, a încercat s-o răpească
pe fiica fețelor regale Dorotéia și Stefan Bellora
în ziua botezului ei.”
Vrei să spui că tu ești Filipe din povești?
Eu sunt.
Mi se spune Phil.
Visul meu e să văd pădurea asta.
Am putea vedea lumea împreună.
Haide!
Sunt obosită.
Ce ai în mână?
Era în camera mea, într-o hârtie roz, acoperită de scris.
O vrei?
Áurea?
Scumpo!
- Áurea! - Scumpo!
- Draga mea! - Ajutor!
- Áurea! - Iubito!
- Nu-mi face asta! - Iubito, trezește-te!
- Ajutor! - Trezește-te, draga mea!
- Nu muri! Nu face asta! - Trezește-te, scumpo!
Cu această prună otrăvită, sunt răzbunată.
De acum înainte, veți fi veșnic nefericiți.
Promit.
Filipe.
Trebuie să vorbesc cu tine.
- Cum adică trăiește? - Vorbește încet!
Da, trăiește. Locuiește în Brazilia.
Au crescut-o frații mei și nu-și cunoaște povestea.
Și eu eram trist din cauza ei.
Filipe, promite-mi că n-ai s-o cauți niciodată.
Altfel veți fi amândoi în pericol. Nu trebuie să afle nimeni.
Ce e asta?
- Era cineva acolo? - Nu. Nu cred. Liniștiți-vă.
Dar știam că e cineva acolo.
Sigur era ea. Marie Malleville.
Ea plănuise tot, ca să mă incrimineze.
E greu de înghițit.
- Vreți să vă aduc un pahar cu apă? - Nu pizza, ci povestea ta.
Bine.
De ce ar vrea Marie să te incrimineze?
Dacă ar ucide-o pe Rosa și m-ar incrimina pe mine, ar fi dublă răzbunarea.
Îmi urmărea fiecare mișcare.
Aștepta momentul să lovească.
BERLIN
Sunt extraordinare!
- Ar trebui să mă însoțești la concerte. - Serios? Sigur! Unde e următorul?
În Brazilia!
Bine, vin.
LICEUL CŒUR DE CÉCILLE
Când a ajuns la Belo Horizonte, aveam deja adresa unchilor ei.
L-am urmărit pe unul și am aflat unde învăța Rosa.
Apoi, a doua zi...
Ce e prostia asta?
Ce e asta?
- Ești nebun? Ce vrei? - Calm, maică!
Spune ce cauți aici!
Calm, măicuță! Mă ocup eu.
Ce faci aici, băiete?
Vino cu mine.
Te rog.
Am înțeles bine?
Te-ai îndrăgostit de o fată căreia nici nu-i știi numele?
Dragoste la prima vedere. Se întâmplă.
Știu că are trei tați: Fausto, Petrônio și Florindo.
Rosa!
E tare drăguță.
Apropo, mâine e ziua ei.
Serios?
Cum aș putea s-o văd?
E tare ocrotită. Mi-e milă de biata fată. Stă mereu închisă.
Mâine e concertul lui DJ Cinderela.
Credeți că ar merge?
- Cum a plecat? - Cu picioarele, normal.
Am vorbit puțin, mi-a dat numărul ei și a plecat.
Ai numărul ei?
Mi-l dai, te rog?
Nu. Ești nebun?
Jur că nu-i spun că mi l-ai dat tu.
Așa am început schimburile de mesaje.
Nu voiam să-i zic cine sunt, fiindcă...
nu știa cine este, care e povestea ei.
- Cum ai ajuns la locul faptei? - Rosa m-a invitat la reprezentația ei.
Eram entuziasmat, fiindcă abia așteptam ca, în sfârșit...
S-o omori pe fată cu cadoul tău.
Haide, recunoaște! Recunoaște! E șah-mat.
Nici vorbă! Am fost jefuit în ziua aia.
Mi-au furat rucsacul cu actul de identitate, telefonul, tot...
Rucsacul ăsta?
Găsit la locul faptei?
Ăsta e.
N-am putut vorbi cu ea.
După show, am vrut să vorbesc cu Rosa.
Rosa a plecat încolo.
- Îi țin eu tații pe loc. - Bine.
Încolo.
Rosa!
Ce se întâmplă aici?
- Tu ai pus totul la cale? - Eu?
- Mereu călugărița! - Călugăriță pe naiba! Sunt stareța.
Nu contează! Acum știu că ești aceeași.
Eu? Care aceeași?
De fapt... Eu sunt, Phil.
Sau ar trebui să-ți zic Filipe?
Eu sunt regina deghizării.
Nu m-aș deghiza niciodată de două ori la fel.
Am preferat profesoara drăguță.
Deci tu ai pus totul la cale, femeie malefică.
Gură Malefică!
Prefer porecla întreagă.
Am promis și mi-am respectat promisiunea.
Știi ce e tare? Că tu vei fi învinovățit.
N-are rost, dragul meu.
Acum e prea târziu.
- Rosa, draga mea! - Rosa!
- Scumpo! - Ce s-a întâmplat?
- Rosa? - El cine e?
- Lasă-mi fiica! - N-am fost eu.
- Ce i-ai făcut?
Răspunde!
Dă-mi drumul!
Povestea asta tristă mi-a dat arsuri la stomac, pe fond nervos.
Nervos, zice.
Doamnă, confirmați mărturia?
Nu de-aia am venit, după ce am fost inconștientă câteva zile?
Băiatul e nevinovat, da?
Mi-am dat seama că Sophie punea ceva la cale.
Dar nu știam că e vorba de un asasinat.
Credeam că e vreo șotie.
De-aia v-ați uitați urât la băiat tot timpul?
Se zice că te uiți urât când ți-e foame.
Ați încercat produsele de patiserie de la brutăria din zonă?
Sunt excelente.
Maică-ta se uită urât.
Deci?
Mă credeți sau am nevoie de avocat?
ÁUREA, IUBITA MEA FIICĂ
Iubită fiică, au trecut cinci ani de când ai plecat.
Mă emoționez ori de câte ori aud râsetul unui copil.
Rezist tentației insuportabile de a lua legătura cu tine.
Știu că te-aș pune în pericol.
Orice semn că ești fericită ar face ca suferința mea să merite.
Nu te-am mai văzut de opt ani și trei luni.
Încă o zi în care nu pot zâmbi.
Azi împlinești 12 ani.
Ți-am cumpărat încă o rochie, sperând că ne vom vedea curând.
Oare ce stil ai?
Ce personalitate, ce visuri?
Mă întreb dacă visezi la libertate.
Te iubesc atât de mult, fiica mea!
Oare ne va ierta vreodată?
Toată viața m-au amenințat scrisorile rele.
De aceea n-am avut dragostea mamei.
Dar câteva scrisori au fost de ajuns să-mi dau seama că greșesc.
Draga mea, avem o surpriză pentru tine.
Surpriză!
Clara, ce mult mi-ai lipsit! Mă bucur că ai venit!
Cum să ratez un party regesc?
- O să fie și prinți burlaci? - Clara, mai ușor.
De ce? Fiindcă sunt fată de rând? La fel era și Lady Di și a ieșit bine.
- Ți-a plăcut surpriza? - Foarte mult.
Atunci...
Mai am una.
Dar...
pe asta n-ai s-o crezi.
Poftim?
Profesoara? Doamna Sophie?
Nu, de fapt e Marie Malleville.
Și, din păcate, a fugit.
Dar da, ea era creierul.
Pretindea că e prietena mea.
Da, la fel a făcut și cu mine.
Am cunoscut-o la școala de bucătari din Paris.
Eram foarte apropiate.
Ea mi l-a prezentat pe tatăl tău.
Dar nu bănuiam că e îndrăgostită de el.
Voia numai titlul meu, să intre în familia regală.
În Brazilia îi zice invidie.
Deci Phil e nevinovat.
- Așa se pare. - Și ați zis lucruri groaznice despre el.
Stai puțin!
Avea gura lipită de a ta când au sosit tații tăi.
Adică unchii tăi.
Nu-i nimic.
Va dura până să vă obișnuiți.
Ce detalii picante!
Vreau să mă întorc în Brazilia! Imediat!
Nici gând!
- Încă ești în pericol, dragă. - Ce nașpa!
Va fi prima apariție a lui Áurea teafără.
Povestea ei a atras atenția întregii lumi.
- Așa e. S-a făcut chiar un documentar. - Da.
A fost o nebunie.
Dar am insistat să se țină balul,
ca toată lumea să se poată bucura alături de noi după zece ani.
Și de acum, veșnic.
- Da. - Veșnic.
Suntem foarte, foarte fericiți.
Și vom fi și mai fericiți.
Mult mai fericiți.
Nu veți fi niciodată fericiți!
Ați stricat o poveste...
care trebuia să fie a mea.
Eu trebuia să mă mărit cu el.
Eu trebuia să intru în familia regală.
Eu!
Dar am să pun capăt acestei fericiri.
Așa am să fac.
Promit.
Voi două vă ocupați de aperitive.
Voi două, de dulciuri.
Și tu, de băuturi.
Puteți pleca. Mulțumesc!
Te rog.
Adu-ne răcoritoarele, te rog.
Da, doamnă.
Acum așteptăm să înceapă petrecerea.
Azi trebuie să avem mare grijă.
Toți știu că Áurea trăiește, inclusiv Marie Malleville.
N-ar îndrăzni să vină aici.
Dar acum o cunosc și știu cum să mă apăr.
Ba nu știi. Ai nevoie de protecție. Inspectorul are dreptate.
Și eu voi fi aici. Nu vă faceți griji, fiica dv. nu va păți nimic.
Serios? Când se va termina totul?
Haideți, stați calmi! Falsa Sophie nu va îndrăzni să vină aici.
Mai ales că toată lumea știe cum arată.
Nu știu de Rosa, dar pe mine nu mă păcălește nimeni.
Mersi, dragă!
Libertatea trebuie câștigată.
Și e timpul să mi-o câștig și eu.
Chiar trebuie să stați la ușa mea? Ce vreți să-mi mai spuneți?
Lăsați. Unde e tata?
Sunt aici, draga mea.
Arăți superb!
Mergem?
Când vine momentul, te anunț și poți coborî, da?
Succes...
Alteță, noi, de la Polizei, suntem pregătiți pentru orice...
Vino, draga mea.
Familia regală e neliniștită.
Trebuie să mă duc la toaletă imediat.
Iată!
Poftiți!
V-o prezint pe prietena lui Áurea.
Ce plăcere! Mă bucur să vă cunosc.
El e prințul Arthur Jan Raul Michel Olivier Wallace Alyson Hector d'u Pier
de Liechtenstein.
Clara. Din BH.
Draga mea!
- Da. - Mulțumesc!
Doamne! Rosa, unde ești?
Mama ta tocmai m-a prezentat unui prinț arătos.
Leșin.
În mod normal, nu aș trage cu urechea,
dar fiind complimentul unei domnișoare așa de drăguțe,
trebuie să-ți mulțumesc.
Mulțumesc!
Mă bucur că vorbești cu prietena lui Áurea.
E adorabilă.
Dragă familie!
Dragi prieteni!
A venit momentul.
V-o prezint pe fiica noastră,
Áurea Bellora.
Balul e frumos, nu-i așa, draga mea?
Foarte frumos, mamă.
- Draga mea, bunica vrea să ne salute. - Da.
Puteți avea grijă de fiica noastră?
Pot să-mi port singură de grijă.
Nu vă faceți griji, Alteță, nu mă mișc de lângă ea.
Mulțumesc!
Nu mă mișc de aici.
Super!
Scuzați-mă.
- Nu mă... - „...mișc de aici.” Am priceput.
Auziți?
Ați văzut masa cu deserturi?
- Mergem? - Mergeți liniștit, eu rămân aici.
- Îți aduc și ție. - Super!
Unde e Áurea?
Ultima oară era acolo.
Cine a mâncat toate dulciurile astea?
În timp ce bodyguardul mânca dulciuri...
Stefan!
...v-am ucis îngerașul.
Áurea!
Doar am promis.
Eu mereu îmi respect promisiunile.
- Chiar ai venit, vrăjitoareo? - Oi fi vrăjitoare, dar sunt deșteaptă.
În schimb tu ești o prințesică fără minte.
Oare?
Eu mă simt deșteaptă și liberă.
Liberă?
Aveai doar două variante:
moartea sau o viață de prizonierat.
Libertatea nu era una dintre ele!
Cred că te înșeli.
Eu tocmai mi-am câștigat libertatea.
Dar a ta...
se sfârșește acum.
Marie Malleville!
Ești încercuită.
Renunță.
Vrăjitoarele cred că toate prințesele sunt proaste.
- Dragă, ești bine? - Lăsați-mă!
Terminați! Lăsați-mă!
- Privește-mă. - E bine.
- Trebuia să fiu eu. - Ești rănită? Nu?
Mi-ai luat totul, Dorotéia.
Vreau să nu uiți niciodată
că tu mi-ai distrus viața!
Tu!
Acum hai să vedem adevărata față a lui Marie Malleville.
Puteți pleca. Petrecerea s-a terminat. Pe mâine! Vă rog. Da.
Puteți pleca.
Vă mulțumesc tuturor că ați venit.
Da! Vă rog.
Pe mâine!
Petrecerea s-a terminat!
Poftim un pahar cu apă!
Ai fost în mare pericol, draga mea.
Un plan secret cu inspectorul?
Doamnă Dorotéia, niciodată nu i-am pune Rosei viața în pericol.
Eram siguri că va veni azi.
Și de aceea eu și inspectorul ne-am întâlnit în fața camerei mele.
E totul pus la punct.
Planul ăsta trebuie să meargă.
Sunt un actor excelent. Am făcut teatru la școală.
Ce vremuri, clasa a cincea...
O să-mi iasă perfect.
Dacă e aici,
o s-o prindem pe viperă.
Ai fost curajoasă, fato.
Foarte curajoasă.
Dar acum ești, în sfârșit, liberă.
- Liberă! - Trebuie să sărbătorim, nu?
Dar a mai fugit. Dacă fuge din nou?
De data asta, nu. Merge la o închisoare de maximă siguranță.
Doamne!
Ce balamuc! Cum te întorci la o viață normală după asta?
O călătorie lungă
începe cu un prim pas.
Trebuie să fim curajoși, prințesă.
Privește partea bună.
E ca în basme.
Vrăjitoarea e înfrântă și prințesa rămâne cu prințul.
Așa e. Doar că, în cazul meu, prințul era un escroc.
Ce păcat!
Draga mea!
Vreau să te prezint unui om foarte important pentru familia noastră.
Áurea, el e Filipe, tânărul care te-a salvat când erai micuță.
El a profitat de ea în timp ce era inconștientă!
- Nu e adevărat. - Poftim?
I-am explicat deja inspectorului.
Nu respira și i-am făcut respirație gură la gură.
Știam eu că asta te va salva într-o zi.
- Poftim? - Deci tu ai fost.
Tu erai băiatul din visele mele.
Filipe, sper să ai grijă de fiica mea cum ai avut și în trecut.
Tată, n-am nevoie să-mi poarte nimeni de grijă.
Áurea, de ce te porți așa?
Trebuie să vorbesc cu el.
Poți să vii cu mine, te rog?
Scuzați-mă.
Rosa, înțelege.
Înțeleg tot.
Știai adevărul și nu mi-ai spus.
I-am promis mamei tale.
- Și știi că te protejam. - Mă protejați?
Halal protecție mi-ați oferit!
Sau ați încercat.
Dacă ți-aș fi spus cine sunt...
Cine ești?
Nu-mi vorbi așa. Sunt cel care ți-a trimis mesajele.
Ai trimis. La trecut.
Azi, în prezent,
le-am dovedit tuturor că-mi pot purta singură de grijă.
Am auzit despre curajul tău.
Odată mi-ai spus că-ți înfrunți fricile.
Iar azi ai demonstrat ce femeie puternică ai devenit.
Atunci mințeam.
Dar acum m-am schimbat. Nu-mi mai e frică de nimic.
Nici măcar de iubire?
Uită-te la mine.
Trebuie să mă crezi. În toți anii ăștia nu te-am uitat o clipă.
Când ai plecat, mi-ai luat și inima. Acum e un gol în adâncul meu.
Serios?
Serios.
Nu toate fetele de cinci ani primesc invitația de a călători prin lume.
- Și cine a primit-o? Eu? - Tu. Și ai acceptat.
- Nu-mi amintesc deloc. - Nu?
Poate te ajut eu să-ți amintești.
- Serios? Cum? - Vrei să fii iubita mea?
Promit să te fac cea mai fericită femeie din lume.
Și că vom călători prin lume. Nu uita detaliul ăsta important.
Și asta.
Deci?
Vrei?
Subtitrarea: Mariana Piroteală