Hvad siger du? Skal vi bare løbe?
Jeg gør, hvad du vil.
Vi kan løbe, blive eller ringe til politiet.
Jeg ringer ikke til politiet på min bryllupsdag.
Hvad med at vi danner en lille bande, der smider ham ud?
En bande? Er det dit svar?
Bare folk, der kan hjælpe.
Hør nu. Ingen her kender noget til fysisk vold.
Det gør jeg. Jeg bokser.
-Jeg er bokser. -Hold nu op.
Du har ikke bokset, siden du var 20.
Jeg siger bare, at jeg gør, som du vil.
Jeg går ud og får gjort op med ham.
Lad være.
Nej.
Vi gør det bare.
Okay? Vi gennemfører det.
-Jeg håber bare ikke, han er her for mig. -Det er han ikke.
Det er han ikke.
Er du sikker?
Jeg ved det.
Hvor mange tager den kælling?
Sikkert mere end et.
-Beklager. Jeg finder bare lyset. -Jøsses.
Det her er Glasgow. Vi mistede lyset i maj.
Bare tag billedet.
Billederne er klar om ti minutter.
Tak for det.
Hvad?
Jeg forstår ikke besættelsen af at fange øjeblikket.
At blive set offentligt er svært nok,
men så tilmed at blive fanget i tiden.
Giv mig ikke det blik.
Du ved, jeg er stolt.
Hvem er tøsen?
Joanna.
Hun kan godt lide dig.
Ja. Hun kvæler mig.
Hun kommer.
Tag det roligt. Du må ikke tro, vi er mere, end vi er.
Du er latterlig.
Du må være Nialls mor, ikke?
Jo, skat.
Du må være hans kæreste, Joanna.
Hvad?
Nej, det er jeg ikke.
Undskyld. I udgør bare et fantastisk par.
Hørte du det, Niall?
Ja, det gjorde jeg.
Nå, men ses vi på pubben senere?
Rart at møde dig, Lori.
Kald mig mor.
Okay.
Farvel, mor.
Farvel.
Du serverede det på et sølvfad. Umuligt at modstå.
Hun har ikke en mor,
så du gør det bare værre.
Glimrende.
Hør, jeg må tale med dig om noget.
Kan vi sætte os.
-Hvad vil du tale om? -Det siger jeg, når vi sidder ned.
-Nej, sig det nu bare. -Kors.
Jeg må spørge, om du har talt med Ruben for nylig?
Nej, ikke så meget.
Vi er forskellige mennesker.
Tror du på det?
Der er meget af dig i Ruben.
-Sikkert derfor du hader ham så meget. -Jeg hader ham ikke.
Han skulle bare ikke have gjort det.
Han forsøger at gøre det godt igen.
Han har meldt sig frivilligt.
Det ved jeg.
Jeg stoler bare ikke på det.
Det er okay, men uanset hvad må du snart besøge ham.
Retssagen kom lidt bag på ham,
og han har brug for din støtte.
Ved du, hvorfor Alby ventede med at anmelde det?
Han kunne ikke, mens han lå i koma.
Det ved jeg. Kors.
Jeg...
Han lå i koma i et halvt år.
-Det er år siden. -Hold op.
Man tropper ikke bare op på stationen, når man vågner.
Han brugte nok de første år på at finde ud, hvordan han skulle skide.
Jeg synes bare, at det er underligt.
Det gør Ruben også.
Derfor har han brug for at tale om en ny taktik.
Hvilken ny taktik?
Jeg vil ikke bekymre dig, men du er åbenbart involveret.
Det har at gøre med dig og Alby.
Nå...
Jeg henter billederne.
Hej, Bambi!
Hvad skyldes æren?
Nej, det er bare...
Mor sagde, at du ville mig noget.
En kop te?
Gerne.
Hvordan gik dimissionen?
Et benovet helvede.
Undskyld, jeg ikke inviterede dig. Det var bare ikke din scene.
Det gør ikke noget.
Vi fejrer det sammen. Bare os to, når jeg får fri.
Værsgo.
Læg din underlige energi i den.
Mor sagde, at der var...
Ændringer i sagen?
Jeg var involveret?
Ja, det handler om dig og Alby.
Hvad har han sagt om mig?
Hvorfor spørger du altid om det?
Jeg må vide, om han har opdigtet noget.
Okay.
Sæt dig ned, din pikrøv.
Du skal sige, at han tog på mig.
Før jeg slog ham.
Hvad?
Du skal sige, han tog på mig.
-Det gjorde han ikke. -Nej, men vi har brug for en vinkel.
En grund til, hvorfor jeg gik så hårdt til den.
Hør nu.
Jeg kan få op til ti år,
og i min barndom bed jeg næser af røvhuller.
Jeg hader at lægge det over på dig, men du er forskellen her.
Joanna så det ikke.
Celeste rejste tilbage til Frankrig.
Ingen har hørt fra hende.
Det efterlader tre personer i lokalet.
Vil det ikke virke suspekt, når jeg nu ikke sagde det fra starten?
Mere suspekt end en nar, der vågner fra koma og tydeligt husker det?
Kom nu, sønnike.
Jeg ved nu ikke.
Bare overvej det.
Hey.
Kom ned til medborgerhuset.
Se, alt det gode jeg gør.
Mød børnene.
Alle de stakler, der bliver knust, hvis jeg ryger ind.
Men hvorfor befamling? Det forstår jeg ikke.
Fordi han er bøsse. Det vil være troværdigt.
Forstår du,
min advokat siger,
at det eneste, en jury hader mere end en bølle, er en bøsse.
-Maura sover! -Jeg er ligeglad.
Har du hørt, hvad Ruben beder mig om?
Kors.
Kom her.
Det har jeg.
Det er sygt, depraveret og ulovligt!
Hvad gør jeg?
Du skal gøre det.
Hvad?
Er du seriøs?
Det handler om at give ham den bedste chance.
-Han prøver så hårdt. -Prøver så hårdt?
Retfærdiggør det at tæske nogen halvt til døde?
-Jeg giver dig bare min mening. -Ja, og jeg giver dig kendsgerningerne.
Det kan ødelægge hele min fremtid.
Jeg har min Oxford-samtale om to dage.
De rejser hertil for at møde mig. Jeg må holde fokus.
Du vil ikke gå sådan et snobbet sted.
Jo!
Det er kreativ skrivning. Jeg følger i fars fodspor.
Hvordan følger du i hans fodspor? Han arbejdede på bar hele livet.
Du gør ham bare jaloux.
Vi beder dig bare om
at overveje det.
Gå ned til centret, hæng ud, og lær at kende hinanden igen.
Han har ændret sig.
Okay?
Bare lov mig, du gør det.
Der er han! Dagens mand!
Alle er glade på dine vegne.
Jeg har sagt alt. Jeg håber, det er okay.
Tilbuddene om videreuddannelse,
herunder Oxford-samtalen.
Det er helt fantastisk.
Det er så...
Hvor kom det fra?
Det aner jeg ikke.
Vi stiller ingen spørgsmål. Det er lettere bare at gøre det igen.
Lad os komme væk.
Hvad med de andre?
Vi udfaser dem i løbet af sommeren. Bare rolig.
Hey.
Det var så romantisk i går.
Vi spiste kebab og gik i seng.
Ja, men det var fantastisk kebab.
Jeg er faktisk lidt irriteret på dig.
Jeg har jagtet dig i næsten fire år,
og nu gør du noget ved det?
Jeg ved, hvad du mener.
Og du skal snart til Oxford,
og når du er der, vil du slet ikke tænke på mig.
Det bekymrer vi os om efter samtalen i morgen.
Det er ikke det rigtige svar.
Det er en hentydning.
Jeg vil vide, hvor jeg står med dig.
Hør.
Jeg kan virkelig godt lide dig.
Og jeg vil gerne udforske det, mens jeg er her.
Hvis jeg kommer ind, vil jeg måske gerne starte på en frisk.
Jeg håber, at ændringen fører til,
at jeg endelig kan være mig selv.
Det forstår jeg ikke.
Hvordan forhindrer jeg dig i at være dig selv?
Svært at forklare.
Jeg synes, at det er underligt.
Du har aldrig været i England og kan ikke komme hurtigt nok afsted.
Hvad handler det her om?
Med et ord.
Frihed.
BYG ET STÆRKERE FÆLLESSKAB
Sådan! Du kom!
Okay, drenge, hør efter.
Vi har fået selskab af format.
Drengen her er kongen af Glasgow.
Han dimitterede med topkarakterer.
Hvad gør vi,
når nogen får topkarakterer?
Vi klapper!
Ja! Præcis, Simon.
Vi klapper!
Det var risikabelt. Han kunne nemt have sagt "onanerer".
Jeg præsenterer dig for alle.
-Du har gang i noget godt her. -Ja, jeg elsker det.
De har et motto på væggen bag ved bygningen,
hvor der står: "Nøglen til frelse er at hjælpe andre."
Tror du på det?
Ikke tale om.
Nøglen til frelse er en Big Mac og en høvler med fingeren i røven.
Men jeg kan godt følge dem.
Gør du alt det her
for at vinde i juryens øjne?
Nej sgu!
Jeg arbejdede her, længe før den nar rejste tiltale.
Det ville du vide, hvis du havde besøgt mig.
Ja, undskyld. Ruben.
Mine sidste år på universitet var lidt hektiske.
-Jeg var nødt til at fokusere. -Ja, ja. Undskyldninger.
Der er forresten
en stor skattejagt på søndag i Cashel Forest.
Du bør komme.
Vi leder altid after frivillige.
-Jeg ved ikke rigtig. -Kom nu, det bliver fantastisk.
Det er også nordenvind den dag,
så går vi i den rigtige retning, undgår vi færten af de små skiderikker.
Okay.
Fint. Jeg taler med Malky og får dig godkendt.
Du må ikke have pillet ved nogen.
Øjeblik. Hvordan i alverden bestod du prøven?
Min straffeattest blev slettet, da jeg blev 16. Jeg er hvid som sne.
Gid jeg havde gjort mere inden den frist.
Hvad så alt det med Alby?
Er de ligeglade?
Næh. Uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
Jeg forklarede situationen for dem.
Jeg fortalte alle, at den lille skid tog på mig.
Alle er lige så forargede som mig.
Det er imponerende, må jeg sige.
Undskyld?
Det er imponerende,
at du har skrevet alt det, mens du studerede.
Hvordan i alverden fandt du tid?
Jeg er god til at presse mig selv.
Du skrev alt det, mens du var formand for Drama Society?
Det stemmer.
Du gode gud. Det er meget, hr. Kenney.
Hvad i alverden flygter du fra?
Du behøver ikke at svare.
Nej, det ved jeg. Og jeg...
Jeg er bare...
Undskyld.
Har du brug for nogen?
Nej, jeg har det fint.
-Jeg vil gerne afslutte det tidligere... -Nej.
Undskyld. Lad os gøre det færdigt.
Nej.
Jeg må insistere.
Jeg har set, hvad jeg behøver.
Tak, hr. Kennedy.
Banke, banke på.
-Hey. -Jeg lukkede mig selv ind.
Jeg håber, det er okay.
Joanna ringede. Hun sagde, at du var i panik.
Hvordan fik hun dit nummer?
Mit gæt er den ødipale uhyrlighed på væggen.
I NØDSTILFÆLDE, RING TIL LORRAINE KENNEDY PÅ 0475 (496-0967)
Det gik ikke godt?
Nej.
Pis.
Nu giver du sikkert Ruben skylden for,
at det gik dårligt.
Nej, jeg ødelagde det.
Men intet af det hjalp.
Det er bare alt det, der foregår.
Jeg ved det, men vi ville ikke spørge, hvis det ikke var vigtigt.
Men hvad er mere vigtigt end min fremtid?
Min lykke? Mine værdier?
Seriøst, mor! Svar mig.
For sidder du inde med noget,
der kan hjælpe mig med at forstå det, så må du sige det nu.
For jeg kan ikke bare følge dig blindt.
Det har bare at være godt. Som at Ruben har et barn på vej,
eller at Maura er døende,
for jeg kan ikke se anden grund til, at du sætter mig i den...
Åh gud.
Hun er døende, ikke?
Ja.
Okay, men
hvad er det? Kræft eller noget?
Ja.
Er du bange for, at det er alvorligt?
Ja.
Kors. Hvorfor har du ikke sagt det?
Jeg ville ikke distrahere dig før din samtale.
Vi ville heller ikke have, at du sagde det til Ruben.
Han ved det ikke,
og det er vigtigt, at han fokuserer lige nu.
Derfor ville du have mig til at gøre det.
Sandheden er, at vi får brug for ham.
Du vil sidde et sted og skrive bøger
og bruge din store hjerne.
Vil du virkelig opgive alt det
for at hjælpe mig med at flytte hende fra sengen til lokummet?
For jeg anbringer hende ikke på et hjem.
Ikke tale om.
Jeg gør det i trods.
Vi har brug for et svar.
Det er unfair at lade usikkerheden hænge over os.
Når vi gennemgår alt det her.
Tak, fordi du hjælper mig.
Tænk, at de får os til at køre med alt det lort på søndag?
Hvad?
Jeg gør det.
Jeg giver en erklæring.
Din luskebuks!
Manner.
Du fik mig fandeme til at vente.
Dit røvhul!
Hvorfor tog det så lang tid?
Vi var alle rasende og forstod det ikke.
-Hvem? -Jeg. Maura. Din mor.
Vi kunne ikke forstå, hvorfor du beskyttede ham.
Vi havde alle vores teorier.
At han finansierede din undervisning,
eller at Celeste vidste noget slibrigt om dig, som han kendte til.
Maura jokede endda med, at I tændte på hinanden.
Hvad?
Det er sgu latterligt.
Det ved jeg.
Snakken gik bare.
Der foregik helt klart noget mellem jer,
som jeg ikke måtte høre.
Det er rart endelig at møde dig.
Det er rart at møde dig.
Kom, søde. Jeg viser dig, hvor du kan hænge frakken.
Jeg er ked af at høre...
Bare rolig. Vi behøver ikke at tale om det.
Jeg er bare meget taknemmelig.
Jeg ventede seks år på at få dig til at gøre noget for mig,
og så skulle der bare kræft til.
Tak.
Han fik et nyt tilbud fra Glasgow.
Der er seks universiteter, der tigger om hans geni.
Er du ikke træt af Glasgow?
Måske lidt.
Det er ikke mit første valg.
Hvad er din førsteprioritet?
Det var Oxford, men det sker vist ikke.
Du vil alligevel ikke til Oxford.
Du altforbarmende, de vil betale dig pebernødder.
Siger du nogensinde noget hjælpsomt?
Nej, ikke rigtig.
Men når jeg gør, bliver du blæst omkuld.
I har en sød dynamik. Der er ægte kærlighed.
Jeg har det på samme måde med jer to.
Hvad er dine planer, nu du er færdig på universitetet?
Jeg aner det faktisk ikke.
Måske flytte hjem og blive gravid i en skræmmende ung alder
som alle andre.
Hvad har du læst til?
Folkeskolelærer.
Hvorfor får du ikke et job?
Så ender jeg med elever som mig,
og en del af mig vil bryde den cyklus for menneskehedens skyld.
Hun er god.
Jeg troede ikke, vi ville komme overens efter Rubens stunt.
Men jeg har lært, man skal adskille forælderen fra barnet.
Hvad mener du?
Er barnet et råddent æble,
betyder det ikke, at forælderen er træet.
Jeg er ikke med.
Hun siger bare, at forældre kan være anderledes end børnene.
Hendes far tænker, før han siger noget, for eksempel.
Undskyld, gør jeg det akavet?
Nej, men du må gerne forklare dig.
Det her er meningsløst.
Mor, begynder filmen, vi ville se, alligevel ikke nu?
Det tror jeg ikke.
Han havde problemer.
Det er let at se opførslen og ikke sygdommen.
Hvilken sygdom?
Vrede. Blindt raseri.
Hvad?
Jeg så bare ikke meget blindt raseri,
da han kaldte mig en grim luder og spyttede på mig.
Han smilede.
Han har det ikke godt.
Mange har det ikke godt,
men de lemlæster ikke folk om eftermiddagen uden grund.
Der var faktisk en grund.
Alby tog på ham.
-Seriøst? -Ja.
Han tog på ham.
Det er helt hen i vejret, undskyld.
Det er sandheden.
Han handlede i selvforsvar.
Er det selvforsvar,
bør jeg gå tilbage og nedbrænde dineren, der snød mig for byttepenge.
Hør, du var der ikke...
Det behøver jeg ikke.
Jeg ved, hvad din bror er i stand til.
Og hvorfor har du aldrig nævnt det før?
Det er en nylig erindring.
Vent.
Du vil vel ikke sige det i retten, vel?
Altså...
Åh gud. Det kan du ikke.
Du kan få ballade, hvis du lyver i vidneskranken.
Det er ikke løgn. Der var et slagsmål.
Der var måske en befamling. Helt sikkert.
Sig, at I laver gas.
Nej. Så bland dig bare udenom.
Du besluttede ikke at blande dig.
Fordi du sagde, det ville komme i vejen for vores forhold.
Og se lige. Det kommer i vejen.
Jeg fatter dig ikke.
Det beklager jeg.
Hun er god.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor du gør det.
Du beklager dig altid over ham.
-Nej, jeg gør ej. -Jo.
Du sagde, at du ønskede ham langt væk, så du kunne blive fri.
-Jeg havde drukket. -Præcis.
Så kommer sandheden frem.
Men jeg var ædru. Så det skal du ikke stole på.
Vent. Kom tilbage.
Du må ikke stikke af.
Hører du efter?
Stop!
Jeg må vide det.
Antastede Alby virkelig Ruben?
Ja.
Du tøvede ikke, vel, Bambi?
Joanna.
Ruben.
Jeg har faktisk villet sige det.
Tak, fordi du gjorde mig en tjeneste og ikke sagde noget.
Det var ingen tjeneste.
Jeg så det bare ikke, og jeg ville ikke indblandes.
Jeg er som Schweiz.
Jeg kan lide Schweiz.
Jeg var der engang.
Det er nok spænding til en hel uge.
Skal vi?
Absolut, Bambers. Vi gør det.
Vent.
Siger du ikke farvel?
Jo.
Farvel.
Er alt okay, Ruben?
Nej, jeg er sur over, at du tøvede før.
Virkelig?
Spørgsmålet tog mig på sengen.
Knækker du foran den bimbo,
hvordan vil det så gå foran juryen?
Hun er ikke en bimbo.
Hun er klart ikke advokat.
Du må være stærk.
Du må sige det med overbevisning.
Kors.
Jeg vidste ikke, skuespiltimer fulgte med.
Jo. Det er ikke nok bare at sige det.
Der skal være sikkerhed i maven og stål i blikket.
Det klarer jeg aldrig.
-Hvorfor? -Fordi...
Du beder mig om at tro på noget, jeg ved, er løgn.
Det kan intet tankespind rette op på.
Okay. Fuck det.
Hvad laver du?
Nej, Ruben, stop!
Jøsses, jeg troede, at du kørte over noget.
Hvad laver du?
-Hvad laver du? Nej! -Skrid!
Ud med dig!
Hvad laver du?
Vi øver.
Du laver gas. Kommer du ikke for sent?
Sig det.
Han tog på mig.
Hold nu op. Det er latterligt.
Nej.
Jeg vil se det i dine øjne.
Jeg vil se dig tro det, så en jury også vil.
Rejs dig op!
Rejs dig!
Sig det så!
Han tog på dig.
Igen.
Han tog på dig.
Hey.
-Hvad? -Dig!
"Han tog på dig. Han tog på dig."
Hav aldrig en affære. Hvad end du gør.
Hør, jeg prøver.
Ikke hårdt nok!
Kom nu.
Du spillede alle de bøssestykker på uni.
Det burde være let.
Hvad kommer det sagen ved?
Kan du foregive at være prinsen af Danmark,
kan du også foregive, at den bøsse rørte mine nosser.
Det ved jeg nu ikke.
Det her er sværere for mig.
Er du seriøs?
Det hele var på et fremmedsprog.
På scenen talte du til et kranie. Narren er død!
Hvorfor tale til ham?
Teknisk set holdt han kraniet og talte...
Jeg er pisseligeglad.
Min pointe er, at det bør være let for dig.
Jeg er din bror.
Du kendte narren i fem minutter.
Ja, det forstår jeg godt.
Jeg har bare svært ved at fatte visse dele af det.
Hvilke dele?
Hele logikken i argumentet måske?
Forklar.
Hvis nogen rører ved ens nosser,
kan man måske slå dem.
Men at lægge dem i koma i et halvt år? Det giver ingen mening.
Hvorfor skulle det påvirke dig så vildt?
Du mener ikke, det burde påvirke mig?
Nej.
Ikke i sådan en grad, at du næsten dræbte ham,
så han ikke gjorde det igen.
Kom nu.
Du blev dolket og spiste Cheerios næste dag,
-som intet var sket. -Hvad så?
Du limede det og hældte vodka på, mens vi så tv.
Fuck alt.
Ja.
Du blev nær myrdet, og det skræmte dig ikke,
hvordan så tro, at en befamling gør det?
Fordi det er noget andet.
Bliver man dolket, angriber de kroppen.
Bliver man befamlet, angriber de din...
Din...
Din sjæl!
Hvem man er som mand.
Derfor er det noget andet.
Få styr på det.
Hvad end du skal gøre for at være en anden deroppe, så gør det.
For hvis du vrøvler løs,
beskylder jeg dig for at tage på mine testikler.
-Skal jeg prøve igen? -Nej.
Gå tilbage i bilen.
Jeg skal pisse.
Ruben.
Jeg tror, vi har et problem.
Skal vi virkelig bære alt det lort?
Ja.
De små skiderikker skal have noget at lave.
Du er stadig irriteret.
-Ja, det er din skyld. -Hvordan?
Du tøvede som en kælling.
Du provokerede mig, så jeg ikke var fokuseret.
Er du seriøs lige nu?
Er det også min skyld, at du kørte over de planker?
Selvfølgelig.
Det er din skyld, at jeg kan få ti år.
Vi kan prøve igen.
Du skal ikke prøve.
Forstår du det?
Du skal stå ved min side, når vi går ind i kampen.
Du græder ikke, vel?
Jeg har grædt en gang i mit liv. Det gør jeg ikke igen.
Hvad skete der?
Jeg var otte år gammel. Min far fik et hjerteanfald.
Det er en god grund til at græde.
Nej, det var ikke den del. Det var, da han kom hjem igen.
Jeg så ham gå op mod huset.
Fuck det lort.
Jeg er bange.
Vildt bange.
Jeg er ret sikker på, at Maura er syg.
Hvorfor tror du det?
Hun har været så sød mod mig på det seneste.
-Jeg tror ikke, at det betyder noget. -Nej.
Forleden ringede hun for at høre, hvordan jeg havde det.
Det var alt. Grunden til opkaldet.
Det er nok kræft.
Du må ikke bekymre dig.
Det gør jeg.
Uanset hvad er ti år lang tid.
Hendes sidste minde om mig må ikke være gennem Perspex-glas.
Og det er fængsel.
Jeg ved, at går jeg ind, kommer jeg aldrig ud igen.
Vi må hellere gå videre. Børnene venter.
Ja.
Ja, ja, fissehoveder!
Ruben, hvor blev du af?
Det er okay.
Jeg er her nu.
Ruben.
Hvad?
Han tog på dig.
Igen.
Han tog på dig.
Kors, Joanna.
Tog du ikke tilbage til Glasgow?
Jo.
Jeg besøgte Alby.
Jeg har ikke set ham siden rustiden, og han ser forfærdelig ud.
Virkelig forfærdelig.
Hvad sagde han?
Han fortalte mig alt.
Jeg har altid set din smerte,
og jeg kunne ikke forstå, hvorfor en med dine evner,
dit udseende og din hjerne kunne være så ulykkelig.
Og nu
forstår jeg.
Du siger det ikke til nogen, vel?
Nej.
Men det ville være godt for dig, hvis du gjorde.
Det sker ikke.
Vil han nævne det i retten?
Nej.
Det vil ikke være til hans fordel.
Juryer kan have det problematisk med homoseksuelle,
hvilket giver mig kvalme.
Kom her.
Det er okay.
-Det er ikke okay. -Det er det.
Se på mig.
Det er okay.
Det er okay, hvad du er.
Men ikke det, du gør mod Alby.
Hader du ikke dig selv nok allerede
uden at sprede det hadefulde pis i et overfyldt lokale?
Jeg ved det. Men Maura er syg.
-Rigtig syg. -Det er forfærdeligt. Det gør mig ondt.
Men det retfærdiggør ikke at lyve.
Men Ruben har ændret sit liv.
Det er noget fis.
Slanger kan skifte ham, men de vil altid krybe på maven.
-Er vi... -Færdige?
Ja.
Det er ikke vigtigt.
Det er vigtigt, hvad du siger deroppe.
Tænk over det.
Du har en chance for
at sætte et punktum for alt det her og begynde på en frisk i Oxford.
Gør det med ren samvittighed.
Jeg ved ikke, om jeg bliver optaget.
Jo, du gør.
Din mor åbnede det før.
Du har din frihed.
Jeg beder blot om, at du ikke forhindrer, at Alby får sin.
HØJESTERET
Behold resten.
Sig det.
Jeg må høre det.
Hvem er jeg?
Du er min bror fra en anden elsker.
Vi tilkalder Niall Kennedy som vidne.
Ræk hånden i vejret, og gentag efter mig.
Jeg sværger ved den almægtige Gud, at mit vidnesbyrd
vil være sandheden, hele sandheden og kun sandheden.
"Jeg sværger ved den almægtige Gud, at mit vidnesbyrd
vil være sandheden, hele sandheden og kun sandheden."
Meget vel.
Anklageren kan nu fortsætte.
Hvad er dit fulde navn?
Undskyld?
Dit fulde navn.
Niall Brandon Kennedy.
Du er indkaldt som vidne
for at tale om begivenhederne den 10. september 1989,
hvor Albert Safadi blev alvorligt skadet.
Var du til stede, da det skete?
Ja.
Du hævder også i din seneste erklæring,
at du så Albert Safadi begå seksuelt overgreb på hr. Pallister
før angrebet.
Er det korrekt?
Ja, det er korrekt.
Det er utroligt.
Det er løgn.
-En åbenlys løgn! -Det er nok!
Jeg minder de tilstedeværende om, at det er en retssal!
Da du afgav erklæring på tidspunktet for hændelsen,
nævnte du ikke det påståede overfald.
Vil du forklare hvorfor?
Jeg...
Jeg var slået ud
og kunne ikke forstå, hvad jeg havde set.
Men i denne erklæring uddybede du andre oplysninger
på tidspunktet for overfaldet.
Vær venlig at præsentere bevismateriale B.
Vil du læse det fremhævede afsnit op?
"Jeg ville hive ham væk, men kunne ikke.
Han var et sted, hvor intet kunne stoppe ham.
Jeg prøvede tre-fire gange, før han skubbede mig væk.
Da faldt jeg bagover og slog hovedet."
For at gøre det klart for retten
husker du, at du trak ham væk tre-fire gange,
men ikke
noget så vigtigt som et seksuelt overgreb?
Ja.
Tak.
Værsgo til forsvarets advokat.
Vi begynder forfra.
Du mødte Albert Safadi den uge
den 7. september 1989, er det korrekt?
Ja.
Bemærkede du noget usædvanligt ved hans privatliv?
Jeg...
Han var... Jeg tror, at han var...
Han var...
...homoseksuel.
Hvordan fandt du ud af det?
Han...
Han afslørede det for mig.
Hvordan afslørede han sin seksualitet for dig?
Han...
Han sagde det.
Havde han let ved at sige det?
Det... Han...
Det kan man godt sige, ja.
Følte du dig truet over,
at hr. Safadi var så direkte med sin seksualitet?
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Hr. Safadi gjorde sig åbenbart umage for at fortælle om sin seksualitet.
Fandt du det truende?
Egentlig ikke.
Måske, jeg ved det ikke.
Vil du omformulere spørgsmålet, tak?
Vil du sige, at han var en seksuel afviger?
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke det her.
Jeg...
Jeg har begået en fejl.
Hvilken fejl?
Hr. Kennedy.
Han tog ikke på Ruben.
Han rørte ham overhovedet ikke.
Dit røvhul!
Jeg slår dig ihjel.
Nej, Ruben. Ruben, stop!
Din skide stikker! Du har gjort det nu!
Jeg får fat på dig!
Der er ingen vej tilbage!
Jeg gør dig så grim!
Det er okay, Maura.
Det redder dig ikke at bede nu.
Djævelen er ankommet.
Vi bør gå i gang med at drikke.
Hvis der er noget tilbage til os andre.
Hvad laver Ruben her?
Jeg ved det ikke, men...
Jeg er urolig.
Rolig. Det er din store dag.
Han kommer ikke i vejen.
Det lover jeg dig.
-Flyt dig. -Ja.
For fanden da.
Okay.
Skal vi begynde?
Hej.
For de, der ikke kender mig,
er jeg Ruben Pallister...
...og jeg vil fortælle jer om Niall Kennedy.
Tekster af: Maria Kastberg