BRAĆA
Šta radiš?
Presvlačim se.
- Zašto? - Samo se presvlačim.
Zašto si poneo zavoje?
Ako nećeš da govoriš, neću ostati ovde.
Voliš me, zar ne?
Šta?
Voliš me?
- Kuda ovo vodi? - Samo odgovori na pitanje.
Naravno. Ti si moj...
Ne. Bez objašnjenja. Drži se emocije.
Gde to osećaš?
Svoju ljubav za mene, gde osećaš? Ovde?
Nisam siguran o čemu je ovde reč.
Samo odgovori na pitanje.
Ljubav se najviše oseća u srcu.
Ne, jebeš to. To je natpis za šolje.
Odgovori kao ti.
Želim da znam gde je Najl Kenedi oseća.
Osećam je svuda.
- Svuda? - Da.
Na neki način teče kroz mene.
- Opiši to. - Ne mogu da opišem.
Da, prokleto možeš!
G. Prokleti pesnički laureat ili šta god si osvojio.
Ti sranja pretvaraš u reči.
Zato, hajde, reci mi jasno,
tako da ja razumem.
To je nekako
opasno.
Je li?
To je istovremeno najbolja i najgora stvar.
To je jedina stvar koju sam ikad osetio.
Kao da se prokleto
drogiram tobom ili nešto.
Hemijski zavisnik, ne znam.
Koliko si dugo čekao?
U kom smislu?
Pre nego što si upao.
Pre nego što si uzeo moje.
Neću da pričam o tome.
- Spreman si? - Da, izvini, dolazim.
Dobro, ko ima prvo pitanje?
IZLAZEĆE SUNCE
Da, madam.
Najle, vaša knjiga je najavljena kao moderno remek-delo.
Kako ste uspeli da prikažete
tako tačan portret muškog nasilja?
Dobar pisac ne otkriva svoje izvore.
Onda otkrij svoj izvor.
Žao mi je, ne može, kompadre.
Ali očito je zasnovana na vašem bratu
upletenog u dva visokoprofilna slučaja teških napada
u ovoj zemlji,
poslednji je gotovo koštao života Bendžamina Tomsona.
Ne, moja knjiga nema nikakve veze s tim.
Moj brat je bio deo istraživanja,
ali zapamtite da je ovo fikcija.
Nije biografija.
Bilo bi mi lako da pišem biografiju.
Da, ali vaša knjiga prati nasilnog lika po imenu Kozmo
koji je, uprkos svemu što radi,
prikazan kao žrtva svojih nekontrolisanih emocija.
Da li ste pokušali da branite njegova dela?
Ni najmanje.
Prepustite mikrofon sledećoj osobi, molim vas.
Opusti se malo. Strašno si napet.
DANIJEL TOMPSON
Da, izvolite.
Nastavak prethodnog pitanja.
Čini se da danas pomalo defanzivno odgovarate,
ali osuda vašeg brata je bila javna,
znali ste da će biti poređenja?
Da, ali šta je s dijalozima,
likovima, portretom mentalnog zdravlja?
To nije od njega.
Izvinjavam se.
Zanima nas da upoznamo čoveka iza priče.
To sam ja! Ja sam čovek iza priče.
Razumem to, ali...
Izvinite, ali da li iko ima pitanja o meni?
Ozbiljno?
Vi sebe nazivate novinarima?
Preostalih 20 minuta
odgovaraćemo samo na pitanja koja se odnose na autora
i proces pisanja ovog romana.
Da li iko ima pitanja
o tome?
PISAC GUBI PRIBRANOST
Druže. Ovo je urnebesno. O, čoveče!
Druže, šta si mislio?
Dođavola. Vidi ovaj deo.
„Kad su sva pitanja bila upućena piscu,
prostorija je utihnula.
Jedan reporter je na kraju digao ruku,
ali samo da bi pitao gde je kupatilo.”
Ovo je dobro.
Bolje da krenem.
Ne radi to, mrzovoljna kujice.
Hajde, ja sam u zatvoru.
Koristim šta god mogu da se razveselim.
Nemoj toliko da uživaš.
Nosi se. Zašto te je uopšte briga?
Zato što su
pitali samo za tebe.
Ma daj, Bamberse.
Ja sam glavni lik u ovoj vezi.
Kada ćeš to shvatiti?
U najboljem slučaju si mi pomoćnik.
U najgorem, donosiš mi ručak.
Vidi, kapiram.
Bacam veliku senku čak i među četiri zida,
ali, ako ne možeš da podneseš pitanja,
zašto si zasnovao knjigu na meni?
Jer sam osetio...
Ne znam...
Nešto.
Krivicu?
Zašto to kažeš?
Znaš, zbog onog s Monom.
Molim?
Nisi je pazio kako treba, dozvolio si onom Bendžiju da utrči.
Da. Ne, mislim...
Nisam mogao da je pazim sve vreme.
Ona to još poriče, znaš?
Da je spavala s njim.
- Otkad? - Od, ne znam,
pre nedelju dana.
Posetila te je?
Da, prvi put posle tri godine. Dovela je i malog Berda.
Volim tog mališu.
Dovela je Berda?
Da, čudesno dete.
Sad ima tri godine. Ludo je.
Možeš li da veruješ? Mi, očevi?
Znam da svoje dete ne viđaš često, ali pogledaj nas.
Dvojica prokleto zgodnih tata.
Mislio sam da postoje pravila.
- Da ne smeš da ga vidiš. - Nisam smeo,
ali ona se predomislila.
Kažem ti,
to je najveća motivacija da se ovde ponašam kako treba.
Da izađem pre nego što on shvati gde sam.
Ali ovo je tako iznenada. Zašto je došla u posetu?
Mislio sam da je s nekim.
Bila je, ali je gotovo.
Zašto? Zašto je gotovo?
Uzviknula je moje ime tokom seksa.
Ne znam zasigurno, ali pretpostavljam da je to.
Ali, mislim,
da li je rekla šta želi?
Ne, ali nešto ju je tištalo.
Nisam znao o čemu je reč.
Nisi izvukao to iz nje?
Ne.
Ali hoću.
Hoću.
Prošlo je četiri godine, Mona.
Ne razumem. Zašto sada?
Prokleto sam usamljena.
Mali Berd je u zabavištu ceo dan.
Luk me je ostavio i prokleto mi nedostaje.
Onda ga vrati.
Prokleti Ruben mi nedostaje.
Ne, nećemo se ponovo vraćati na to.
Pokvareno je. Kreni dalje.
Nema odnosa posle onog što smo uradili.
Takve tajne će te uništiti iznutra ka spolja.
Neće, ako mu kažem, ako krenem iskreno iznova.
Mona, ubiće nas.
- Ubiće tebe. - I šta onda?
Zauvek ćete imati vezu među zatvorskim rešetkama.
Ne razmišljaš kako treba.
Spusti čašu.
Beži od mene, svinjo!
Mona.
Hajde, ne razmišljaš racionalno.
Šta bi sa stavljanjem u fioke? Bila si odlična u tome.
Na kraju te sve sustigne.
Stavljanje u fioke je kad nešto iz uma
staviš na svoju dušu.
Ma daj, to je smešno. Misliš samo na sebe.
Ne, nije tačno. Tu je i mali Berd.
Sad ulazi u godine
kad će mu trebati muški uzor u životu.
Mogu ja to da budem.
Nisi čuo šta sam upravo rekla?
Ruben želi da bude deo njegovog života
i ja sam se složila s tim.
Neka sam prokleta ako gledam
kako jadnik podiže dete misleći da je njegovo.
Mali jeste njegov.
Ne, nije. Tvoj je.
Ne govori to. Nemoj to ni da izustiš.
Ugnezdiće ti se u glavi
i jednom će ti izleteti iz usta
kad budeš pijana kao letva.
Kako sam sve satrla zbog tebe, je li?
Gadni, mali, nakazni čoveče.
Saberi se, hoćeš li?
Vrati Luka, batali piće i budi uzor svom detetu.
Ne teraj me da ponovo dolazim.
POZIV OD MAME
ODBIJ
Evo je.
- Zdravo, dragi. - Zdravo, Buče.
Nisam te odavno video.
Ne, mnogo sam radio.
Ne možeš to sad da radiš.
Jesi li poneo neke nevaljale supstance?
Ne, ne večeras. Mislio sam da se opustim.
Ovde?
Nemoguće.
Videćemo koliko ćeš potrajati.
Hej, Buče, sačekaj.
PORUKA OD MAME
GDE SI? DEŠAVA SE
Sranje.
Gde si bio?
Došao sam što sam pre mogao.
Ne mogu...
- Da li je... - Skoro.
Tako mi je žao, mama.
Pri kraju je bila košmar.
Lepo je što ste zajedno išli ambulantnim kolima.
Moj doprinos zdravstvenoj službi.
Šta će sada biti?
Uzećemo smrtovnicu,
onda će je pogrebni zavod odneti
i napuniće je konzervansom.
Zamišljam to kao prelivanje piletine.
- Jesi li rekla Rubenu? - Ne.
Odlučila sam da ćeš ti to uraditi.
Nemoj ni da pomišljaš da ne dođeš na sahranu.
Verovatno će ga pustiti iz zatvora i moraš biti tamo za njega.
I za ime boga, idi se testiraj.
Verovatno si dobio neki grozni virus na mestima na koja zalaziš.
Da, gospođo.
LIČNI DETALJI ISTORIJA SEKSUALNOG ZDRAVLJA
KLINIKA ZA POLNE BOLESTI
AKO JE ODGOVOR DA, KOJA POLNA BOLEST:
JESTE LI IMALI NEZAŠTIĆEN SEKS SA: MUŠKARCIMA - ŽENAMA - OBOJE
ŽENE
MUŠKARCI
ŽENE
Ovuda, molim vas, g. Kenedi.
Ovde. Hvala.
Izvinite, čovek u sobi
preko puta, da li se zove Albert?
Da, tako je. Kako znate?
Samo...
Poznavao sam ga.
Bili smo cimeri na fakultetu.
Mali svet.
Da.
Sedite, molim vas.
Niz hodnik i levo.
- Hvala vam. - Hvala.
Kako si? Ovaj tip kaže da te zna.
- Kad je on bio? - Sad je otišao.
Najle? Najle!
Albi.
- Kakvo iznenađenje. - Video si me.
Otkud to da radiš ovde? Zar nisi studirao filozofiju?
Jesam.
Vratio sam se na faks da nadoknadim izgubljeno vreme.
Medicinska nega mi je na kraju bila četvrta diploma.
Ne drži me mesto.
Izgledaš
dobro.
Više rekonstrukcija lica otkad si me video poslednji put.
Nažalost, još uvek sam više Pikaso
nego Da Vinči, ali sve sam bliže.
Čuo sam za knjigu. To je uzbudljivo.
Da.
Detalji u tvom kartonu su manje uzbudljivi.
Zar to nije poverljivo?
Malo sam virnuo. Izvini.
„Žene”.
Stvarno, Najle? Žene?
Jebiga. Lagao sam, žao mi je. Samo,
osetio sam se ranjivo.
Ne menjaš se, zar ne?
Znam, to je tragično.
Dobra stvar je...
Možemo da pomognemo.
Takođe nudimo podršku
onima koji učestvuju na hemseks zabavama,
ako si zainteresovan.
Zašto misliš da mi to treba?
Mogu da vidim.
Uostalom, prošao sam to.
Prilično je teško izaći iz te rupe, veruj mi na reč.
Dobro je videti te, stari druže.
Evo ga, pizda s licem Edgara Alana Poa.
Jebiga, čoveče. Trebalo je sinoć da budeš ovde.
Neverovatna vrelina.
Jedan dan u godini
kad nas sunce udostoji svog prisustva
i odluči da nam usija ćeliju.
Stvarno, bilo je prokleto sparno.
Otišao sam da kenjam i testisi su mi bili
na centimetar ispod vode.
Rubene, Mora je umrla.
Da li je bilo brzo?
Šta je bilo brzo?
Njena smrt.
Dijagnoza joj je postavljena pre 20 godina.
Da, ali da li je umrla mirno?
Da, mirno.
Očigledno, uz poslednjih nekoliko godina znatnog propadanja.
- Samo reci da. - Da.
Jesi li bio
s njom kad je umrla?
Ne.
Bio sam u čekaonici.
Osetio sam se loše gledajući je,
pa nisam prilazio.
Nisi povraćao, zar ne?
Uvek povraćaš.
Zapravo, možda i jesam.
Nisi povratio na nju, zar ne?
- Pa... - Povratio si na moju umiruću majku?
Valjda, kad tako kažeš.
Nisam očekivao da ovo ovako prođe.
Prokleta pizda.
Ko?
Bendži.
- Uzeo mi je te godine. - Ne, Rubene, ne vraćaj se na to.
Učio si da se oslobodiš svog besa?
Da, ali se vratio.
Ne. Obradi to kako su te učili.
Ovo je samo tuga,
a ti je povezuješ s poznatim osećanjem...
Jebeš to. Nemoj da me psihoanaliziraš, štene.
Ne znaš ništa o mojim osećanjima.
Znam nešto. I moj tata je umro, sećaš se?
Odjebi!
Ti si bar imao šansu da se oprostiš.
Zamisli da nisi bio uz njega jer ti je neka pizda to oduzela.
Ne, to bi bilo užasno.
Da, tačno.
Pomisli na to pre priče o mojim osećanjima!
I reci toj pizdi Bendžiju, gde god da je...
Kad izađem odavde, naći ću ga
i dovršiću ono što je trebalo da uradim.
Neću to da radim, Rubene.
Uradićeš to, da? Prokleto ćeš to uraditi, Najle!
Reci to. Držim te za muda!
Nemoj to da zaboraviš.
Uradićeš to, da?
Čuješ li me? Da mi nisi rekao ne,
mala pizdo!
Uradićeš to, da? Da?
Jebeni mali kretenu!
Jebeni mali kretenu, uradićeš to!
Nećeš meni da kažeš ne.
Da? Pizdo!
Prokleto ćeš to uraditi!
Najl Kenedi?
Ovuda, molim.
Izvini, nisam znao da je pregled kod tebe.
Mislio sam da će ti uz moje prisustvo
biti lakše da budeš iskren oko toga šta si radio.
Popuni ovo.
Prošao si pola Glazgova.
Dobro.
U redu.
Hoćeš li loše ili dobre vesti?
Loše vesti.
Klasika.
Loša vest je da imaš sifilis i hlamidiju.
Ali dobra vest je da je izlečivo.
Stavićemo te na antibiotike.
Bićeš čist za tri do šest meseci. Prosto.
Hvala.
Mogu li ti još nekako pomoći?
Da.
Kada završavaš?
Za desetak minuta.
Da nisi
možda za piće?
Uz ovako opsežnu seksualnu istoriju,
kako mogu da odbijem?
- Samo je počeo da urla? - Da.
Bilo je užasavajuće. Rekao je da će ubiti tipa.
Taj Bendži je stvarno spavao s njegovom ženom?
Da, mislim da jeste.
Hrabar čovek.
Imaju dete zajedno? Ruben i ta Mona?
Da.
Može biti i Bendžijevo?
Ruben je uvek imao teškoća sa začećem.
Sigurno nešto sumnja, zar ne?
Nisam siguran.
I da je to pomislio, ne verujem da je obratio pažnju.
Tako dugo je želeo dete da je to nadjačalo racionalno razmišljanje.
Rekao si mu da si gej?
Ja sam bi.
Jesi li mu rekao da si bi?
Ne.
Jesi li ikom rekao da si bi?
Baš i nisam.
Jesi li rekao sebi?
Ne.
Najle.
Polagao sam toliko nade u tebe.
Jesi li se ikad otvorio toliko da imaš osećanja prema muškarcu?
Da, samo jednom.
Kakav je bio?
Bio je...
Sjajan.
Zaista neverovatan.
Uzgred, govorim o tebi.
Shvatio sam.
Vidi, ti...
Ti ne bi
želeo da se ponovo upoznamo, zar ne?
Možeš da razmisliš o tome ako želiš.
Verovatno bi mi radije lupio šamar, ali...
Ne bih sebi oprostio da nisam...
Može li u petak?
Naravno.
Vidimo se tada.
I lepo se ponašaj.
Neću da čujem da si se vratio na ona mesta.
Jednu, molim.
Sviđa ti se taj momak?
Da, rekao bih.
Imam osećaj da može da bude nešto.
To je sjajno, srce.
Srećan sam zbog tebe.
Buče.
Šta je njemu?
Ljudi gledaju, lutko.
Trebalo bi da to već znaš.
Da, ali ne dira se.
Samo gleda.
Dobro, daj mi sekund.
Da.
On je čudak.
Da kažem nešto?
Šta bi rekao?
„Zašto se ne diraš?”
To te ostavlja otvorenim za kritike.
Ne mogu da nastavim ovako dok on zuri.
Ne menja izraz lica.
Samo ga ignoriši.
Droga će svaki čas da proradi i biće te briga za sve.
Ne, reći ću nešto.
Mogu li ti pomoći, druže?
Da.
Da li te poznajem?
Nadam se da ne.
Ne brini.
Najbolji sam advokat u igri.
Samo se seti da trepneš, za ime boga.
Gospodo, ovo mesto je zapravo poznati seks klub.
Zašto ste bili ovde?
Zapravo, to je spa za naturiste.
Ako se pojavite u takvim uniformama,
ljudi će biti zbunjeni.
Duboko udahnite i izdahnite.
Vraćam se začas.
Ne pomažeš. Idi. Vidimo se kasnije.
Nema šanse. Neću te ostaviti da umreš u homofobičnoj instituciji
gde će ti raditi bog zna šta.
Ovo je bila saobraćajka, Buče, a ne ubistvo.
U Britaniji, ne u Čečeniji. Idi.
Pre nego što nas obojicu uhapse.
Dah je čist.
Ali moramo da radimo test krvi.
Ne, slušajte, pogrešno sam skrenuo. To je sve.
Žao mi je, ali moramo vas povesti u stanicu.
Pre toga ću da porazgovaram sa svojim klijentom.
Ne brini. Ja ću te čekati tamo.
Ako imaš nešto pri sebi, gurni to ispod muda.
Neće te pretresati do gola.
Vidimo se ubrzo.
Nećeš da voziš, zar ne?
Hvala kurcu.
Danas idem na sahranu, a daleko sam od kuće.
- Je li? - Da, prijateljica moje mame,
ali one... Pa, veoma su bliske.
Zvuči kao izgovor, mali.
Onda me optužite!
Bio sam drogiran! Zapišite!
Krv je bila pozitivna na met i krek kokain.
Nisam znao za ovo drugo.
Možete li da objasnite svoju odluku da vozite dok ste pod uticajem?
Vidite,
moj klijent je možda bio drogiran, pa ga zato sad optužite,
a mi ćemo se boriti protiv toga.
Vaš klijent je to već priznao čuvaru.
Dobro. Jesi li?
Ti ne pomažeš sebi, zar ne?
Najle Brandone Kenedi,
optuženi ste za vožnju pod uticajem droga.
Ne morate ništa da kažete...
- Brandon? - ...ali štetiće odbrani
ako pri ispitivanju ne iznesete nešto na šta ćete se pozvati.
Biće vam omogućena kaucija pod uslovima
koji će vam biti objašnjeni.
IZDAVAČ
Nikad nije lako reći zbogom,
ali teši nas činjenica što znamo
da, mada se njeno zemaljsko putovanje završilo,
njena duša je našla utehu
u naručju našeg samilosnog Boga.
Mora je bila ponosna žena.
- Ne sujetno... - Izvinite. Pardon.
...niti hvalisavo,
Izvinite.
...već na tih, postojan način
nekoga ko je živeo sa svrhom
i principima.
Izvini što kasnim.
Ti si sramota.
...koja nije zahtevala pažnju.
Bila je ljubazna žena,
ne samo na rečima, već i po delima.
Bilo da je komšija u nevolji ili tužan prijatelj...
...a sada bi njen voljeni sin, Ruben Palister,
želeo da kaže neku reč.
Hvala vam što ste došli. Čujete li me pozadi?
Znate,
mnogo sam se trudio da rečima opišem
šta mi je mama značila,
i ovo je najbolje što mogu.
Jedna strana A4.
Iskreno, nisam siguran šta sad osećam.
Osećam mnogo krivice, mnogo besa, mnogo kajanja.
Poslednje što na neki način osećam
je tuga.
Znate, čudno je.
Iako sam poslednjih deset godina očekivao da ovaj dan dođe,
ništa ne može da vas pripremi za to.
Kad god primim poziv u zatvoru,
mislim da je ona.
„Samo se šalim. Još sam živa.”
Nije se često šalila.
Znate, ponekad mislim
da kod smrti nije toliko reč
o tome da vam nedostaje osoba, već
vam nedostaje odnos koji ste mogli da imate s njom.
Mogli smo da budemo posebni, moja mama i ja,
da sam se ja samo
malo usredsredio.
Bio je period
u mom životu kad sam osećao,
prvi put, da sve može biti dobro među nama.
Položio sam taj ispit,
vratio se u školu i...
Nasmešila se tako, ne znam, bilo je...
Kao da su se njene oči prvi put pridružile njenim ustima. Njeno
lice je postalo celo, na neki način.
Ne znam. Izvinite.
Malo skrećem s teme.
Video sam olakšanje.
Video sam ponos.
A ja sam varao na ispitu.
A kad je saznala, njeno lice
ponovo je bilo kao ranije.
Smešila se ustima, a ne očima,
ali sad teže i...
Do vremena kad me je posećivala u zatvoru, bila je
gotovo neprepoznatljiva.
Napravio sam mnogo grešaka u životu.
Sedamnaest godina u zatvoru.
Trećina mog života u prokletoj kutiji,
umesto da provodim vreme sa svojom majkom.
Obećao sam joj,
kad sam prvi put izašao,
da se neću vratiti unutra
dok god ona diše.
Prekršio sam to obećanje
i uskoro, ona nije disala.
Žao mi je, mama.
Izvini što si dosad čekala
da čuješ kako prihvatam neku odgovornost.
I izvini zbog svega što sam ti priredio.
Znaš,
na čudan način,
nekako mi je drago što se rak vratio po tebe,
jer nisam ja uzrok tvoje smrti.
Zato mirno počivaj, mama.
Vidimo se u sledećem životu,
kada ću uraditi sve što mogu
da se iskupim za ovaj.
Jesi li dobro?
Zdravo, mališa.
Ljuta?
Pitaš da li sam ljuta?
Ti ne znaš značenje reči ljuta.
Prokleto sam besna.
Pogledajmo šta si uradio ovog popodneva.
Došao si kasno, znojeći se kao prokleti pedofil,
i uglavnom si u kupatilu šmrkao koku.
Žao mi je, mama.
Zašto ne priznaš?
Od početka si hteo da uništiš ovu sahranu.
- Nisam. - Ma, hajde!
Uvek si imao problem s njom. Ovo je tvoj način da joj se osvetiš.
Ne, nije, kunem se. Samo sam...
Mama, izvini me načas.
Ne, nemoj...
Šta radiš?
Izražavam solidarnost.
Najbolje ćeš pokazati solidarnost ako se držiš podalje.
Ma, molim te.
Stavljaš svoje sebične potrebe iznad sahrane.
Rekao sam ti za...
Dođi.
Odradila si svoj deo i to je divno,
ali sad moraš da odeš.
- Zašto? - Ponovo ćeš ga povrediti.
Ti to kažeš? Stalno ga povređuješ.
Nije istina. Posećujem ga svake nedelje.
Nisam otperjao s fensi tipom,
pa se vratio jer ne podnosim usamljenost.
- Kakav si ti kreten. - Ne, nisam.
Uradio sam mnogo više od tebe.
Odao sam mu čast u knjigama.
Promenio sam ceo narativ o onom što je uradio Bendžiju.
To nadoknađuje jedno loše, bedno tucanje. Sve to.
Četiri godine.
To sam rekla sebi.
Ako krivica bude tu i posle četiri godine,
moram da učinim nešto.
Znaš šta možeš da učiniš? Ubij se.
Ionako ćeš biti mrtva.
Znaš li šta me sprečava
da mu sve kažem?
Nije strah zbog toga kako će reagovati,
ni kako će ljut biti.
Nikad ne mogu da odlučim
da li želim da mu kažem samo da bih te sjebala.
Neka zna kakav si bedan izdajnički crv.
Šta da mi kažeš?
Izvini, Rubene. Mislio sam da si dole s Berdom.
Koliko si dugo tamo?
Dovoljno dugo.
Gde ti je čuvar?
U mom džepu, eto gde.
Trebalo bi stalno da budeš s njim.
Umukni.
Ovde se dešava nešto što ja treba da znam.
Ne, ne dešava se.
Mona je baš odlazila.
Ne, ne ideš.
Ne dok ne objasniš.
Šta da objasnim?
Prigušene šapate, razgovore zaklonjene šakama.
Koliko sam čuo, niste u kontaktu.
Sada se svađate kao da ste proveli život zajedno.
O čemu je reč?
Šta je?
Daću vam deset sekundi
da objasnite.
Šta je moglo biti tako važno
da se udaljite sa sahrane moje majke
da biste došli ovde i pričali daleko od mene?
Pa, šta je?
Vi, skotovi.
Odbrojavaćemo ako hoćete.
- Slušaj... - Pet, četiri...
- Ne. - Molim te, samo slušaj.
- Tri... - Molim te, saslušaj me...
Mislio sam da ideš da pišaš.
Bio sam.
Zadržao sam se u razgovoru.
Ne smeš to da radiš, sinko.
Zamalo sam te prijavio. Hajde.
- Hajde. - Ovo nije gotovo.
Znam kad nešto kriješ.
- Hajdemo. - Znam kad me lažeš, pacove.
Ovo je sahrana moje majke!
A vi ste proklete lažljive pizde.
Držaću se podalje.
Obećavam.
Evo.
Lekovi i neki pamfleti.
Dobar papir za bubašvabe.
Šalim se. Pročitaću ih.
Šta se desilo?
Danas sam uhapšen i optužen.
Slupao sam auto ispred „Belone”.
Zaboga, Najle.
Bio si na metu?
Da.
I moj agent je zvao.
Neko me je slikao ispred
i „San” će objaviti priču o tome.
Verovatno će pomenuti parking
i gde sam bio.
Svi će znati.
Najle.
To breme koje nosiš je preteško.
Ne misliš da te univerzum tera da preduzmeš nešto?
Ne verujem u takve stvari.
Pa, ja verujem.
Zar je neki članak u žutoj štampi
stvarno način na koji želiš da se otkriješ svetu?
Čega se tačno plašiš?
Šta bi ljudi mogli da misle.
Zar svi važni ljudi u tvom životu već ne znaju?
Ruben ne zna.
Zašto mu ne kažeš?
Zato što ne mogu.
Prosto
ne mogu.
Možeš.
Možda će isprva biti neprijatno,
ali veruj mi,
naći ćeš rezervu snage u sebi
koju nisi ni znao da imaš.
Iskoristi ovo kao šansu da se otvoriš svetu.
Ili to ili dozvoli novinaru ptičjeg mozga da odluči
kako ispričati tvoju priču.
Budimo iskreni,
posle ove dve knjige,
ne možeš priuštiti još lošeg pisanja.
Jebi se.
Dobro, samo...
Idi sutra u zatvor, pogledaj ga u oči
i reci: „Ovo sam ja.”
Ili nisi dovoljno muško da priznaš da tucaš momke.
Šolju čaja?
Nisam mislio da ću te videti.
Prošli put kad sam te tako zaplašio,
nismo se videli deceniju.
Da.
Hoćeš li mi reći šta se desilo među vama dvoma?
Ništa.
Jebena glupost.
Vidiš, Rubene...
Znam da se nešto desilo.
Ja sam gej.
Pa, bi sam, ali...
Možda je čistije da kažem gej.
Ti si bi?
Tako je.
Oko toga smo se Mona i ja svađali.
Htela je da ti kaže da mi se osveti za cinkarenje o Bendžiju.
Ti si bi?
- Da. - Ti? Bi?
Nisam...
Mislim da sam gej. Izvini.
Povući ću to.
Ja sam gej.
Ti si gej?
Ja sam gej.
Zar nisi iznenađen?
Jesam, što priznaješ.
Ma daj, Bamberse. Uvek sam gajio sumnje.
- Otkad? - Oduvek.
Otkad sam našao sve one „Doktor Hu” stvari u tvom plakaru.
Čekaj, znači ti...
Ti nisi ljut?
Ljut? Kakve to veze ima sa mnom?
Pa, uglavnom se ne ustručavaš da vređaš.
To su samo reči.
Ne, nisu samo reči. Prave štetu.
- Samo ako im dopustiš. - Dopuštam im!
Svakog dana svog prokletog života!
Kako to misliš, nisi ljut?
Nisam ništa.
Briga me u koga zabadaš. Zašto bi me zanimalo?
Naše mame su kvir.
Da, ali lezbijke su kul. Uvek si to govorio.
Kad sam imao 17 godina.
Ako su naše mame išta dokazale, to je da su prilično nekul.
To je sve tvoje sranje. Nema nikakve veze sa mnom.
Nema šanse, Rubene. Stalno si govorio da sam peder.
Da, takođe sam govorio da si ružan i glup,
ali nisi nesiguran zbog toga.
Znaš li ko je pravi homofob
u tvom životu?
Dođi.
Reći ću ti.
Ti.
Ti si jedini koji brine.
- Uvek si bio. - Ne, nisam.
Bio sam zlostavljan u školi.
Ne bi verovao kakva sranja su mi govorili.
Da, ali slušao si.
Marširaj u ritmu svog bubnja.
To guši sve druge zvuke, kažem ti.
Ali to nije lako.
Jeste, Najle, jeste.
Protraćio si ceo život plešući na tuđe melodije,
ali budimo iskreni, nisi imao ritma.
Neka sam proklet ako budem sedeo ovde
dok mene kriviš za sve svoje probleme.
Prihvatam 10 do 15 posto, ne više.
Dakle, nisi ljut?
Ne.
Ponosan,
ako ništa drugo.
Mogu nas zvati gej i ponosan.
Ja...
Ne znam šta da kažem.
Ne moraš ništa da kažeš.
Hvala.
Mogu li ja tebi nešto da kažem,
u ovom duhu deljenja?
Reč je o mom tati.
Da.
Mrzeo sam ga.
Znam.
Mrzeo sam ga zbog onog što mi je uradio.
Tukao te je.
To je bilo najbolje.
Zaboga, Rubene, tako mi je žao.
To te sjebe.
Napravi od tebe polučoveka.
Ne, druže.
Ti si sve, samo nisi polučovek.
Ako si ti polučovek, šta sam onda ja.
Prokleta četvrtina čoveka. Čovek tačka.
Proveo sam život dokazujući to.
Puneći sebe ponovo do vrha.
Uspeo si.
Nema sumnje u to.
Znaš,
moje telo bi
ponekad odgovorilo, znaš?
Dobro.
Na mnogo načina, nikad ni s kim nisam bio bliži.
Da li je ovo previše?
Ne.
Ne, u redu je.
Znaš, ja bih...
Ponekad bih svršio, znaš?
Jeste previše. Izvini.
Previše je.
Da li me manje ceniš?
Šta? Ne, naravno.
Ne budi smešan.
Ti si moj heroj.
Još više sad kad znam odakle ti taj oklop.
Mnogo mi je žao.
Ne treba da ti bude žao.
Imao si osećaj da ne možeš biti iskren sa mnom.
Ja sam kriv. Tako mi je žao.
Prokleto te volim, brate.
Volim te, čoveče.
Prokleto te volim, da?
Volim te, brate.
Volim te, brate, da?
Jebeno te volim.
Volim te.
Jebote.
Definitivno izgledamo kao par homoseksualaca.
Jebote.
Čoveče.
Osećam se lakše.
Postoji li još nešto što želiš da skineš s pleća?
Možemo sad sve izneti na videlo.
Da.
Nastavi.
Jebote.
Znaš Albija?
Da, momak koga sam umlatio.
- Da. - Da.
- Viđam se s njim. - Šta?
Šta? Nema šanse!
- Mislim da je on pravi. - Šta?
Koliko ste dugo zajedno?
Ni nedelju dana.
Šta? Prokleti ludače.
Kad znaš, onda znaš.
Da, valjda.
Čekaj, stani.
To je on onda hteo da mi kaže?
- Da. - Prokleta pizdo!
Bio sam više od decenije u zatvoru zbog toga.
Bilo bi me baš briga, budalo.
Prokleta pizdo.
Žao mi je.
Čekaj, sad ti. Sad ti.
Sećaš se Selest?
Moje bivše cimerke Selest?
- Da. - Da.
Tucao sam je posle zatvora.
Šta? Nema šanse!
To mi je bila misija.
- Šta? Pristala je? - Kao pas na kosku.
Zar te nije mrzela?
Da, jeste.
Žabarka mi je skoro slomila karlicu.
Hajde, reci ti meni nešto. Hajde.
Mrzeo sam tvoju mamu.
Da, i ja sam mrzeo tvoju.
Znaš kako ti je u školi uvek nestajala oprema za fizičko?
- Da. - To sam bio ja.
Jebote. Prokleti...
Nisam mogao da odolim da te gledam kako se klizaš po terenu
u svojim odvratnim koledžicama.
Da, svake nedelje sam izgledao kao debil.
Prokleta pizdo.
- U redu. - Da.
Još nešto?
Da.
Tucao sam Monu dok si bio odsutan.
Berd je moje dete.
Da, on ima borbenosti u sebi, je li?
Ne!
Jebeno te volim, brate, da?
Volim te, da?
Da!
Jebote.
Prevod titlova: Bojana Lukić Jovković