Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
- Åh gud! Hej! - Det er skidekoldt!
- Du nåede frem! Jeg har savnet dig! - Hjælp mig, det er skidekoldt.
- Tænk, at du stadig bor her. - Det siger du hver gang.
- Mine hænder er følelsesløse. - Nu skal jeg tage den.
- Den er tung. - Har du gaver med?
- Nej, bare 18 par sokker. - Jeg har sokker.
Ja, men dine fødder er enorme.
ÅRET MED BARNET
Den er meget tung.
Nu skal du høre.
Når man er i seng med en fyr ...
... siger de nogle gange noget i stil med:
"Det kan du lide."
- Det kan du lide. - Hvad er det?
- Nemlig. - Det er dybsindigt.
Jeg tror, de mener ...
... at du kan lide ... det.
Du kan lide min pik.
Men det er, som om pikken er hele deres jeg.
- Kan du lide pikken? - Elsker du mig?
Og jeg knepper dig med min pik.
- Nogle gange er det sådan her. - Hold op.
- Nej. Nogle gange er det sådan her. - Åh gud.
- Nogle gange er det sådan her. - Det er det.
Nogle gange er det, som om man forlader sit sind og ser det bagfra.
- Din røv ser underlig ud. - Nogle gange er det, som om ...
- Må jeg læse det? - Ja, men det er ikke færdigt.
Det er et udkast. Handler det stadig om at være homo i New York?
Ja, men nu er det mørkt og psykologisk, men også sjovt.
- Det er jeg nødt til at læse. - Halløj!
- Taler han til os? - Han sagde "halløj".
- Halløj, nabo! - Halløj! Han står på vores plads.
For helvede.
- Gid du stadig boede her. - Ja.
- Eller i det mindste tættere på. - I lige måde.
- Men jeg kan godt lide stedet. - Er du sikker?
Hvorfor spørger du?
Er det ikke svært stadig at være her?
Det er svært alle steder.
Ja, det er rigtigt.
- Universitetet var ... - Det var ...
Lige præcis.
Savner du mig, selvom du er gift?
Ja, jeg savner dig, selvom jeg er gift.
- Meget voksent. - Det er meget voksent.
Hallo! Jeg er gift!
- Staten kender til mit ægteskab! - Min far er skilt!
- Hvor er det trist. - Det er okay!
Hvad gør vi nu?
- Du er alene. - Det er jeg ligeglad med.
Det er min ret.
Det er din ret.
Hvad vil du have? Jeg mener, han er skyldig.
- Jeg vil høre dine argumenter. - Jeg har sagt ...
Adr.
Ja ...
- Hej. Kan jeg hjælpe med noget? - Undskyld. Er det det forkerte hus?
- Det er det rigtige hus. Er du ... - Nej, nej, nej.
- Det er det rigtige hus. - Skal du tale med Agnes?
- Gavin! - Agnes.
- Lydie. - Nå, du er Lydie. Åh gud!
Undskyld, det er den weekend.
- Det var min fejl. - Det gør ikke noget.
Gavin er min nabo. Gavin, du bor derhenne.
Nå ja, jeg bor derhenne. Ups.
Det er okay. Sov godt.
- Gud velsigne dig. Hav en god aften. - Dejligt at møde dig, Lydie.
- Han er sød. Du knepper ham. - Nej.
Du knepper din nabo, der hedder Gavin.
- Det gør du selv. - Nej, jeg gør ej.
- Det gør jeg ikke. - Du knepper ham.
Du knepper Gavin!
Agnes.
Jeg skal tale med dig om noget.
- Okay. - Det handler om min krop.
- Din krop er perfekt. - Tak.
- Men det var ikke det, jeg mente. - Okay.
Jeg har et barn inde i mig.
Har du det? Hvad? Lige nu?
- Lige nu. Ja. - Hvad? Åh gud!
Din krop er et mirakel. Åh gud.
- Er du bange? - Ja.
Men er du glad?
Ja, det er godt. Jeg ønskede det.
- Vi har prøvet en million gange. - Ja, du ønskede det. Lydie ...
Vil du kalde det Agnes?
Det ved jeg ikke.
Tænk over det.
Hold da op.
Det må have været god sæd.
Ja, gudskelov for den tilfældige, høje, hvide fyrs gode sæd.
Måske skulle jeg også føde hans børn, og så kunne de blive brødre.
Han er ret svær at finde.
Vi har et billede af ham, så vi kunne søge efter ham.
- Må jeg røre den? - Ja.
- Jeg kan ikke mærke noget. - Det ligner ikke et barn endnu.
- Hvor gammelt er det? - Ti uger.
- Så det er nok meget lille. - Ja.
- Måske ligesom en mus? - Hvor stor er en mus?
- Det er mindre end det. - Mindre end en mus.
- Du må ikke sige det i aften. - Bare rolig.
Jeg afslører kun hemmeligheder, jeg gerne vil afsløre.
- Det er ikke beroligende. - Jeg vil ikke med.
Det er vi nødt til. Natasha slår mig ihjel.
- Hun er tonalt uhøflig. - Hun har et meget uhøfligt tonefald.
Ja, ikke? Hun har et meget uhøfligt tonefald.
Er du bange?
- Ja. - For smerten?
Men også fordi det er et menneske.
Jeg vil gerne skabe et godt menneske.
Du kommer til at skabe et godt menneske.
- Det kommer til at gøre vildt ondt. - Helt vildt!
Det må du ikke sige. Det er kun mig, der må sige det.
Det er lige meget. Kort sagt, så fik vi huset, -
- men måtte betale meget mere, end vi ville.
Kan I lide mit hus?
Ja. Du godeste. Træværket er pragtfuldt.
Det er varmt. Altså mørkt.
- Hvad vil I komme ind i det? - I vores hus?
Vores sofa og vores seng. Bennys forældres kommode.
Alle jeres sager.
- Det giver mening. - Nu er du rigtig voksen.
Hvornår sås vi sidst? Jeg føler mig helt fremmed.
- Dimitterede vi for tre år siden? - Fire.
- Er det fire år siden? - Tiden flyver virkelig.
Men ikke for mig og Agnes, for vi er stadig på universitetet.
Du bor i det samme lille hus. Men tiden flyver for jer, der rejste.
- New York. - Ja, New York.
- Dejligt for dig. - Det er vildt at være her.
Jeg kørte forbi campus på vejen, -
- og synet af biblioteket gav mig kuldegysninger.
- Nej, Lydie. Lad være. - Det sted har givet mig dyb stress.
Jeg føler, at jeg arbejdede på det speciale i et årti.
Engang skar jeg nær mit ansigt op på et hjørne af "Lille Dorrit", -
- så jeg kunne komme på hospitalet og få en god nats søvn.
Jeg gjorde det ikke, men jeg overvejede det.
I mine mareridt er alle sider i mit speciale tomme, og jeg spiser dem.
- Hvor er det trist. - Ja, det er meget trist.
Var det nemt for dig, Agnes? Har du ikke noget at fortælle?
- Decker foretrak bare Agnes. - Det gjorde mig skidesur.
- Fisken smager skønt. Hvad er der i? - Fisk.
- Hvad med jer? I underviser nu. - Jeg er stadig på deltid.
Men jeg får nok et hold næste semester.
Det har de ikke sagt, men det kunne ske. Det kommer til at ske.
Der er nyt på Engelsk Institut. Agnes har en stor nyhed.
- Jeg skal på toilettet. - Agnes er på fuldtid nu.
- Hun tog Wilkinsons plads. - Hun fik pladsen.
Agnes er ung til en fuldtidsstilling.
Kællingen er den yngste i 50 år. Det var for sjov.
- Der er et ben. - Hvad?
I fisken.
Der er et ben i fisken, som du serverede for mig.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Men måske skulle du udbene den lidt bedre, inden du serverer den.
Hej, min skat. Du er en skat.
Jeg elsker dig. Vil du ned? Jeg sætter dig ned.
- Du forlader huset, ikke? - Jo, jeg forlader huset.
Jeg tager på arbejde. Jeg har et job, Lydie.
Men ... du har stadig det samme kontor.
- Ja. - Du sagde, at du ville skifte.
Jeg ville ikke forklare, hvorfor det er underligt at være der.
Måske skulle du sige, at der er skimmelsvamp.
Skal jeg ringe og sige, at der er et dødt dyr inde i væggen?
Du er en engel, men ellers tak.
Jeg har lige fået jobbet. Jeg ved ikke, om jeg burde have det.
Jeg vil ikke klage over mit kontor, som er kæmpestort og meget lyst.
Jeg kan godt forstå, hvorfor han kunne lide det.
Men ja, jeg forlader huset.
Agnes ...
... du må ikke ... dø.
Jeg dør ikke.
Hvis jeg ville begå selvmord, -
- havde jeg gjort det sidste år eller forrige år.
- Eller helt sikkert året inden det. - Agnes.
Nej, jeg dør ikke.
Og i lige måde. Du må heller ikke dø.
Lydie ... Du skal have et lille barn.
Det ved jeg godt.
Du kommer til at passe så godt på dit lille barn.
Jeg dør ikke. Du må heller ikke dø.
Vil du hilse på?
Hej.
Jeg hedder Agnes.
Jeg er din mor. Lydie og Fran vil sige noget andet, men lyt til mig.
- Agnes! Gør det ordentligt. - Okay.
Hej. Jeg hedder Agnes. Jeg er ikke din mor.
- Jeg er din mor. - Helt ærligt.
- Den sparkede. - Nej.
Giver du mig ... tak.
Du må ikke rejse.
- Vi ses snart. - Hvornår?
Kom til New York. Jeg har en ekstra seng.
- Sig til Fran, at jeg hader dem. - Nej.
- Jeg hader dem ikke. - Det ved jeg godt.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Nej.
Kom snart igen. Ikke fordi jeg vil begå selvmord, men bare ...
Bare ... lad det ikke vare så længe, før du kommer igen.
Okay.
ÅRET MED DET SLEMME
- Fuck! Fuck! - Hvad sker der?
Åh gud! Jeg hader universitetet! Det stinker!
Det føles, som om min hjerne brænder. Som om jeg skal dø!
Jeg har lige indset, at ingen går op i Ted Hughes.
- Alle går op i Ted Hughes. - Det er løgn.
Jeg har skrevet om en fyr i to år. Jeg knepper fyre med lukkede øjne nu.
Jeg lukker øjnene og ser kvinder for mig.
- Vil du tale om det? - Om hvad?
Ikke noget.
Okay, jeg er her. Beklager.
- Klarede I det? - Med nød og næppe.
- Devin? - Ja.
Beklager. Jeg nøler ikke, så det var ikke noget særligt.
Det er i orden. Vis dig bare. Det vil få dig frem i verden.
- Lydie. - Jeg er Lydie.
- Har du skrevet det færdigt? - Ja ...
Sagen er den ... Jeg har skrevet det færdigt.
Den sidste side er et uddrag af "Slæber sig mod Betlehem", -
- som jeg ikke har skrevet.
- Yeats eller Didion? - Didion. Altid Didion.
Jeg skal være din mentor. Jeg skal bare sørge for, det sker.
- Jeg har skrevet mit. - Godt. Alle tiders, Natasha.
Lydie, kan du skrive det færdigt til på onsdag?
- Sende dit udkast uden Joans del? - Ja, det må du undskylde.
- Vil du læse mit? - Selvfølgelig. Det er mit arbejde.
Vil du spørge Agnes, om hun har skrevet sit?
Ja. Agnes ...
- Hvordan gik det med dit? - Fint. Jeg har skrevet det.
- Jeg glæder mig til at læse det. - Men du læser også mit, ikke?
Jo.
- Hvorfor arbejder jeg stadig på det? - Fordi du ikke skrev det færdigt.
- Hold op med at prale. - Jeg praler ikke.
- Du har dine ben op ad væggen. - Og hvad så?
Det ville mine også være, hvis jeg var færdig.
Men det er jeg ikke, så mine ben er ikke op ad væggen.
Okay, jeg tager dem ned.
Det er fantastisk.
Hvad er der?
- Du burde kneppe ham. - Det vil jeg ikke.
Virkelig? Hvis du ikke vil kneppe ham, så lad være.
- Jeg tror gerne, han vil kneppe dig. - Virkelig?
Det er nederen. Er det derfor, han siger, jeg er dygtig?
Nej, det siger han, fordi du er virkelig dygtig.
Men hvad ville du sige, hvis han spurgte, om du ville kneppe?
Jeg ville sige nej. Jeg ville blive chokeret, hvis han spurgte mig.
Det forstår jeg godt.
Jeg ville sige nej, men tak for tilbuddet.
Kom ind.
- Hej. - Hej, Agnes.
- Tak, fordi du ville mødes. - I lige måde.
Arbejder du på noget?
Nej. Ikke ... ikke rigtigt.
- Nu er du nødt til at sige det. - Hvorfor?
Fordi nu ved jeg for meget.
Ja, okay.
- Jeg skriver en bog. - En bog? En lang bog?
- Mellemlang. - Godt.
- En lang bog bliver for meget. - En kort bog bliver ...
Hvorfor har du skrevet en bog?
- Selvom den er mellemlang ... - Den perfekte længde.
Så er den elendig og giver mig lyst til at begå selvmord.
Den slags bøger skal findes, så vi kan kende de gode bøger.
Ja. Jeg tjener offentligheden ved at skrive en skidedårlig bog.
Hvis det er til nogen trøst, kunne jeg godt lide din første roman.
Den var langt ude og fik mig til at føle, at der er en grund til, -
- at jeg er i live, selvom jeg ikke kan se det.
Den føltes ikke som skønlitteratur, hvilket er ros.
Jeg tænker altid på den, når jeg spiser is eller kigger ud ad vinduet.
Tak.
Selv tak.
Okay ...
Nok om mig.
- Jeg har læst dit speciale. - Det var hurtigt.
Jeg kunne helt ærligt ikke lægge det fra mig.
- Var det limet til dine hænder? - Hvad?
- Undskyld. Det giver ikke mening. - Det gør det.
Nå, men altså ...
Hele den her del fra side tre til syv -
- synes jeg er fuldstændig ... fantastisk.
Virkelig.
Beklager.
- Min ekskone er anklager ... - Hold da op, jura.
Ja, min ekskone ... elsker jura.
Hun er i retten, og mit barn er sygt. Jeg må løbe.
Undskyld. Du skal have min fulde opmærksomhed.
Det fortjener dit speciale. Vi kan lave en ny aftale.
- Jeg skriver til dig. - Okay.
- Beklager, at jeg må løbe. - Det er okay.
Faktisk ... så skal du se den her.
Jeg har lige fået den. En førsteudgave af "Til fyret".
Hold da op. Tak.
- Må jeg røre den? - Ja. Godt så.
Vi skal tro på, at tanken om at begå selvmord, -
- at flygte fra den fysiske tilværelse, måske er -
- en transcendens og ikke en tragedie for Milkman.
Milkman vender tilbage til sit fædrene hjem.
Agnes. Alle tiders. Tak, fordi du kom med kort varsel.
- Er det okay her hos mig? - Ja, det er fint.
- Mit barn er hos min ekskone. - Det er i orden.
Kom indenfor.
- Vil du tage støvlerne af? - Ja.
- Undskyld. - Du skal ikke undskylde.
- Har du mit speciale? - Ja.
Dine sko er ikke snøret.
Jeg har ventet med tilbageholdt åndedræt. Hvordan gik det?
Er du okay, Agnes?
Hvad er der sket?
Det ved jeg ikke.
Mine bukser er gået i stykker.
Så begyndte vi at kysse.
Og jeg tænkte: "Vi kysser."
Jeg tænkte hele tiden på, at vi kyssede på en dårlig måde, -
- hvor man ikke nyder det, og det bare er nogens mund.
Så sagde jeg, at jeg ikke var klar til at kysse.
At jeg lige havde afsluttet et forhold, hvilket jeg fandt på.
Det må man godt lyve om.
Så sagde han, at det var okay, og at vi bare kunne se en film.
Han tændte for en tegnefilm, hvilket jeg syntes var underligt.
Men jeg huskede, at han har et barn, og så var det ikke så underligt.
Så lagde han sin hånd på mine bukser, og jeg flyttede den.
Men han blev ved med at lægge den tilbage, -
- og så stak han sin hånd ned mellem mine bukser og trusser.
Jeg vred ligesom min krop.
Han var ...
Hans fingre var meget stærke og hårde ...
... på en dårlig måde. Det var for hårdt.
Måske havde det været dejligt, hvis jeg ønskede det.
- Men det ønskede du ikke. - Nej.
Jeg trak hans hånd op, fordi det ikke føltes rart.
Det gjorde faktisk lidt ondt.
Så begyndte jeg at kysse ham, -
- fordi jeg tænkte, at hvis vi skulle gøre noget, -
- så ville jeg hellere kysse end have hans fingre dernede.
Og så kan jeg ikke huske, hvad der skete.
På et tidspunkt var hans hånd inde under mine trusser.
- Jeg prøvede at flytte den. - Det prøvede du vist meget på.
Det blev jeg ved med at tænke.
En gang til, og så stopper han, fordi jeg tydeligvis flytter den væk.
Men han blev ved med at flytte den tilbage.
Og så trak han mine bukser ned.
Han prøvede at trække dem ned, men der er en knap.
Så han trak og trak, og jeg trak dem op igen.
Så var de trukket halvt ned ...
... og jeg kunne mærke noget bevæge sig ind i mig ...
... og det løb mig koldt ned ad ryggen.
Jeg rakte ned for at mærke, og ...
... det var ...
... det var ham.
Så sprang jeg op og sad på armlænet af sofaen.
Jeg ved ikke hvor længe.
Og jeg kiggede på hans ansigt en gang ...
... og han så bange ud.
- Så han bange ud? - Ja.
Så rejste jeg mig langsomt op ...
... og jeg tog mine støvler ...
... og jeg kørte hjem ...
... og nu er jeg her.
Det lyder som ...
... det.
Det er ...
Det er det.
Det gør mig virkelig ondt.
- Skal man være helt nøgen? - Under kitlen? Er du nøgen nu?
- Ja. - Jeg tror ikke, man skal være nøgen.
- Hej. Er du Agnes? - Ja. Hej.
Jeg er doktor Evans.
Du har været udsat for et seksuelt overgreb? Føler du dig tryg nu?
Inden vi går i gang, vil jeg lige sige, at jeg er helt nøgen.
- Under kitlen. Er det okay? - Ja, det er fint.
- Må jeg have lov? - Ja.
- Hvornår skete det? - Det?
- Overgrebet? - I aftes. I går aftes.
- Har du været i bad? - Jeg tog et bad.
Det er bedst at tage direkte på skadestuen.
Det vil jeg huske på næste gang.
For at sikre beviser på et overgreb.
Du er nødt til at ændre dit tonefald fuldstændigt.
Jeg vil bare sikre mig, at han ikke har smittet mig med noget.
Fik overfaldsmanden udløsning inde i dig?
Jeg ville ikke kalde ham min overfaldsmand.
- Men du blev voldtaget? - Ja. Godt formuleret.
Jeg ved godt, at det er svært at tale om.
- Det føles ikke sådan. - Det er standardspørgsmål.
- Du spørger på en sær måde. - Rolig nu.
Hun er rolig. Stil dine spørgsmål.
- Fik han udløsning inde i dig? - Det er et rædsomt ord.
Nej, han var ikke inde i mig ret længe.
Det var ... så længe.
Okay. Vi tager en blodprøve -
- for at teste for graviditet og kønssygdomme, -
- og så laver vi et livmoderhalsskrab.
- Mums. - Hvabehar?
- Hun sagde "mums". - Jeg er straks tilbage.
Agnes?
- Han rejser. - Hvem?
Decker flytter. Han har fået job nordpå i staten New York.
Han rejser.
- Fuck. - Hvad fanden?
- Er det godt? - Nej.
Måske. Det ved jeg ikke.
- Sagde han noget om det? - Nej.
Og hans skrivebord var helt rodet. Han havde ikke pakket noget.
Så han flygter.
Fuck.
- Hej. Jeg er ... - Agnes. Jeg hedder Elizabeth.
- Det er Claire. - Hej, Agnes.
- Vil du følge med os? - Ja.
Vi er meget kede af det.
Vi tager det meget alvorligt.
- Gør I noget? - Vi ville indlede en undersøgelse.
Men som du måske har hørt, sagde han op i går klokken 16.18.
Og du anmeldte det i dag klokken 8.42.
Okay.
Han er desværre ikke længere ansat her.
Så vi kan ikke tage de normale skridt -
- såsom at suspendere eller afskedige ham.
Den slags sager er meget svære, -
- og universitetet kan desværre ikke påtage sig noget ansvar.
Men han var min vejleder.
Tidligere vejleder.
Du kan gå til politiet og anmelde det og få udstedt en arrestordre.
Vi ved, hvad du går igennem.
Vi er kvinder.
Hvad?
Vi er kvinder.
- Hej. - Hej.
- Du er min nabo, ikke? - Jo, jeg bor her.
- Hvad hedder du? - Gavin.
Dejligt at møde dig. Jeg hedder Agnes.
- Guds lam. - Hvad?
Ikke noget. Alt i orden. Jeg er bare ...
- Hvad laver du her til aften? - Har du noget, så man kan lave bål?
- Tændstikker? - Nej, noget væske.
- Nå ja, tændvæske. - Ja, har du det?
- Ja. Hvad skal du bruge det til? - At riste pølser med mine venner.
- Pølser lyder godt. - Beklager, vi har kun købt to.
Det gør ikke noget. Jeg skal spise middag med min mor.
Det passer ikke. Jeg ville bare beskytte mig mod at blive afvist.
Det gør ikke noget.
Jeg henter tændvæsken. Vil du med ind, mens jeg leder?
- Nej. Må jeg vente udenfor? - Ja. Jeg kommer straks.
- Det burde virke. - Alle tiders. Tak.
Hælder jeg det bare på det, jeg vil have til at brænde?
- På grillen? - Ja.
- Ja. Kom ikke for meget på. - Okay.
- Vil du have hjælp? - Nej.
- Tak ... - Gavin.
Gavin, ja.
Helt sikkert tak, Gavin.
- Bor du ikke derhenne? - Jo, helt sikkert. Ups.
Hvorfor har du det?
- Jeg fik det af naboen. - Hvorfor?
Det er helt sikkert ikke en god eller normal tankerække.
Jeg tror, at jeg ville sætte ild til Deckers kontor.
Okay ...
Vil du stadig gøre det?
Det ved jeg ikke.
Jeg vil godt gøre det.
Det er meget sødt.
- Men nej. - Seriøst.
Hvis du ikke selv vil brænde hans kontor ned, så gør jeg det.
Nej, jeg vil ikke engang have, at han skal dø.
Det vil jeg.
Jeg vil ikke have, at han skal dø.
- Hvis du skifter mening ... - Tak.
Måske kunne vi brænde noget mindre. Såsom hans hår eller kuglepenne.
- Jeg tænker over det. - Okay.
- Jeg er nødt til at riste pølser. - Hvorfor?
Det sagde jeg til naboen. Jeg er fanget i en løgn.
- Okay, jeg gør det. - Undskyld.
Jeg ville slå en mand ihjel, så det her er meget nemmere.
Har vi nogen pølser?
Det ved jeg ikke.
Hej.
Okay. Jeg skal købe kaffe.
Skal jeg tage dig op?
Fuck, altså. Det er ... rigtig dejligt.
Åbenbart ...
... så elsker jeg dig.
Vil du med hen at købe kaffe?
Laks. Okay, du er kræsen og kræver fremragende kvalitet.
Tun.
Måske snuser du bare til dåsen. Der er tun indeni.
Godt så, en af hver.
- Hej. Var det det hele i dag? - Ja tak.
- Har du en kat med i butikken? - Nej.
- Jo, du har. - Hvad sagde du?
- Du lyver. - Nej, jeg gør ej.
Her er din kattemad.
- Vi er løbet tør for kaffe. - Jeg har købt noget.
Jeg har fået en kat.
Hvis du har brug for det, så fint.
ÅRET MED SPØRGSMÅLENE
Tak, fordi I er kommet og gennemfører jeres indkaldelse.
De, der ikke har prøvet det og ikke ved, hvad de skal forvente, -
- bedes komme op og hente et spørgeskema.
Udfyld det og aflever det til os.
Vi har små blyanter, hvis I har brug for en lille blyant.
3. KØN
De følgende nævninge er afvist.
Nævning nummer 1, 3, 5, 7, 8, -
- 30, 32, 39, -
- 25, 42, 43, -
- 49 og 59.
I er afvist. Tak. I må gerne gå.
Fru Fuller, forstår De betydningen af "uden for enhver rimelig tvivl"?
At for at være fuldstændig overbevist skal man selv have set forbrydelsen?
Mener resten af jer, at dette begreb kan anvendes i denne sag?
Hvor mange af jer har børn?
- Hr. Wogard. Har De et barn? - Ja, Soph er lige fyldt fire år.
Hvis hun legede på klatrestativet i parken, og De vendte ryggen til, -
- og hun brækkede armen, hvad ville De så tro, der var sket?
- At hun faldt ned og brækkede armen. - Det er et indirekte bevis.
Det, man kan udlede fra de fakta, man kender til.
- Giver det mening? - Ja.
Hvis et andet barn sagde, at han så hende falde ned, -
- er det et direkte vidneudsagn, fordi nogen var vidne til det.
Forstår I forskellen mellem indirekte bevis og direkte vidneudsagn?
Uden et direkte vidneudsagn kan vi ikke være sikre på forbrydelsen.
Den tiltaltes skyld skal bevises uden for enhver rimelig tvivl.
Det vil sige, at der ikke kan være nogen anden fornuftig forklaring.
Hvis nogen har været offer for en forbrydelse, så ræk hånden op.
- Hr. Faber, hvad var forbrydelsen? - Jeg var udsat for væbnet røveri.
Ville den oplevelse gøre Dem ude af stand til at være en uvildig nævning?
Nej.
- Frøken Ward. - Hvad?
Rakte De hånden op, da jeg spurgte?
Det gik op for mig, at jeg ikke bør fortælle det.
Er De ikke i stand til at fortælle om forbrydelsen?
Det er mit værste mareridt at skulle fortælle fremmede, hvad der skete.
Så det er grunden til, -
- at jeg ikke valgte fortsat at række hånden op. Tak.
Ville forbrydelsen gøre Dem ude af stand til at være en uvildig nævning?
Det er et godt spørgsmål, som jeg har tænkt over.
Har De draget en konklusion?
Det ville være bedre, hvis jeg fik en anden samfundsmæssig rolle.
- Hvilken slags samfundsmæssig rolle? - Tak for spørgsmålet.
Jeg er universitetslærer på deltid, forhåbentlig snart på fuld tid, -
- og det er vigtigt arbejde at undervise.
Nogle ville mene, at en lærer er en ideel nævning.
- Bestemt ikke. - I spørgeskemaet skrev De ...
- Jeg vidste ikke, det blev læst op. - "Hvordan beskriver venner Dem?"
"Klog" er streget over, og så er der skrevet "høj".
Hvis forbrydelsen gør Dem forudindtaget, bliver De afvist.
- Kan jeg få problemer? - Hvorfor det, hvis De var ofret?
Det ved jeg ikke. Loven giver ikke mening.
Jeg ...
- Jeg har ikke sagt det højt før. - Det er okay.
- Gik De til politiet? - Nej.
Jeg havde kun en knap, og han skal ikke i fængsel.
Hvorfor ikke?
Han har et barn.
Han skal holde op med at være en, der gør sådan noget.
Hvis han kom i fængsel, ville han bare være en, der gjorde sådan noget.
Høje dommer, må jeg træde nærmere?
Agnes Ward, De er fritaget.
Beklager.
Indkald den næste nævning.
Vi indkalder nu ...
... Rex Haberman.
Rex?
ÅRET MED DEN GODE SANDWICH
- Nød du det? - Hvad?
Kunne du lide det, da vi havde sex?
Okay. Godt.
- Tak. - Selv tak.
Agnes, vi har fået meget positive tilbagemeldinger fra de studerende -
- angående dit bidrag som deltidsansat på universitetet.
Både nuværende og tidligere undervisere er meget begejstrede.
- Tidligere undervisere? - Ja. Du er blevet kaldt ...
Hjælpsom, støttende og fantastisk.
Der har været snak om den ledige stilling, efter Preston rejste.
Vi ville finde den rette kandidat.
Og det glæder os at tilbyde dig en fuldtidsstilling her på Fairport.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Instituttet vedtog det enstemmigt. - Hold da op. Jeg takker ja.
Fremragende. Du skal undervise i "Romanen i det 20. århundrede", -
- som du har stået for før, og du kan skabe dit eget valgfag.
Vi så gerne, at du underviste i novellens kunst, -
- da vi har læst dit speciale og fandt det fascinerende.
- Okay. - Medmindre du vil noget andet.
Jeg har ikke læst mit speciale, siden jeg udgav det, men det vil jeg gøre.
Jeg ser på det og laver en studieplan.
Pragtfuldt. Vi er henrykte over at have dig her.
Tak.
Agnes, jeg skal fortælle dig noget. Jeg er forelsket.
- Hvad? - Ja.
Og helt vildt homo. Mere end vi troede.
- Hold da op. I den person? - Ja. Fran.
Er du lykkelig for at være homo og forelsket?
Jeg er meget lykkelig for at være homo og forelsket.
- Du skal møde dem. - Ja, det skal jeg totalt.
Lydie, du fortjener at være forelsket hele tiden for evigt.
Tak, skat.
- Jeg fik jobbet. - Hvad?
- Jeg fik fuldtidsstillingen. - Åh gud! Agnes!
Det er ikke lige så godt som at være forelsket.
- Det er fantastisk. Agnes. - Ja, det er godt.
Du har virkelig fortjent det, Agnes.
FANTASTISK
Her er dit kontor. Sig til, hvis der er noget.
- Hvis en pære går ud eller noget. - Tak, Sophie.
"Og det gik pludselig op for mig, mens mine robotknæ bevægede sig, -
- at jeg intet vidste om min elskedes psyke, -
- og at der et sted bag de rædsomme, ungdommelige klicheer sandsynligvis -
- befandt sig en have og en skumring og en slotsport i hende.
Dunkle, henrivende steder, der var utvetydigt og absolut forbudt ..."
- Frøken Ward? - Ja.
Beklager, men jeg syntes, bogen var modbydelig.
Det er en lettelse at høre, Jeremy.
Hvad syntes du om måden, den er skrevet på?
Det var netop det. Jeg blev skidesur over det, der skete, -
- men jeg kunne godt lide det, han skrev. Så jeg blev skidesur.
Okay. Følte andre sig fanget mellem selve præsentationen -
- og indholdet af præsentationen?
Hende damen er tilbage og kigger gennem det lille vindue.
Hun er vedholdende -
- ligesom Humbert i sin trang til at stoppe tiden for Lolita.
- Flot. - Lad os læse.
"For jeg bemærkede ofte, at da vi jo levede -
- i en verden af den totale ondskab ..."
- Nå ... - Hej.
- Lydie er blevet forlovet. - Ja.
- Hvornår skal de giftes? - Til sommer.
- Kan du lide Fran? - Ja. Fran er sød.
Lidt reserveret og meget høj.
- Hvad sker der? - Du fik jobbet.
Ja.
- Jeg ville gerne have jobbet. - Okay.
- Har du det overhovedet dårligt? - Ja. Men af andre grunde.
Bare fordi det falder dig let, kan du ikke fratage andre noget.
- Det falder mig ikke let. - Jo. Du er vellidt, klog og lækker.
Logan og Devon kan lide dig. Lydie og Decker kan lide dig.
Du kan ikke lide mig.
Det er rigtigt.
Når jeg tænker over det, tror jeg, at Decker faktisk hadede mig.
Du var hans udvalgte.
Nej, for når man kan lide nogen, eller når man respekterer nogen ...
Nogle behandler dig på en bestemt måde.
Med respekt, som om du er et menneske, -
- der lever og ånder og kan tænke selv.
Og andre behandler dig ikke på den måde, og det er dårligt.
Fint nok. Jeg kneppede ham, og han tog sig ikke engang tid til -
- at give mig kommentarer personligt til mit speciale.
- Kneppede du ham? - Ja.
- Ønskede du det? - Hvad?
- Var det med vilje? - Ja, det var med vilje.
Vi havde sex på fem minutter. Det var okay. Jeg har prøvet bedre.
Vi har lukket. Du kan ikke holde her.
Pis.
Undskyld, jeg råbte ad dig.
Min knægt, Hank, får også sådan nogle vejrtrækningsanfald.
Jeg ved godt, du er bange, men du er kommet af vejen, og du er okay.
Nu trækker jeg vejret, og så følger du mig.
Er du klar? Ånd ind. Pust ud.
To, tre, fire, fem.
Ånd ind.
Pust ud. To, tre, fire, fem.
Ånd ind. Pust ud.
To, tre, fire, fem.
Ånd ind. To, tre, fire, fem.
Pust ud. To, tre, fire, fem.
Helt ærligt, så trækker jeg ikke vejret sådan, men det føles rart.
Er du okay? Det var godt.
Vil du have en sandwich?
Jeg ville stille borde herude, så folk ikke skulle sidde på jorden.
Det er gode sandwicher. Man skal ikke spise en god sandwich -
- siddende på jorden, hvor duerne skider.
Men de sagde, at jeg deler pladsen med fyrene fra lossepladsen.
Så jeg skulle spørge dem. Det kan I fandeme glemme!
Forpulede røvhuller.
- Den er god. - Selvfølgelig er den god.
Man har ikke en sandwichbutik, hvis man ikke laver en god sandwich.
- Den er stærk. - Meget dyr chili fra Calabrien.
- Agnes. - Hvad?
- Agnes? - Ja.
Du lyder ligesom de lede fyre fra lossepladsen.
Det tager jeg ilde op. De er nogle røvhuller. Jeg er ærlig.
- Så du har en søn? - Han er et røvhul.
Hank.
- Hank er ... - Det behøver du ikke sige.
Det lyder for meget som "hark".
- Har du børn? - Nej.
Vil du gerne have nogle?
Jeg kan ikke forestille mig at blive gammel.
Tror du, jeg forestillede mig at blive sådan her?
Nej, jeg troede ikke, -
- at jeg ville ende med at ligne en kartoffel med en mund.
Men sådan er det.
Det vil ske for dig.
Du vil ikke ane, hvad der foregik.
Der er sket mig noget slemt.
Så det er nok derfor, jeg opfører mig underligt.
Hvor slemt?
Rigtig slemt, tror jeg.
Ved du ikke, om det er slemt?
Nej, jeg ved godt, det er slemt.
Men mest fordi når jeg fortæller folk det, -
- ser de meget bange ud.
Undtagen min veninde, men hun er flyttet.
Og nogle gange får jeg det dårligt, når jeg tænker på det, fordi ...
... jeg kan huske øjeblikke af det ...
... og jeg kan mærke i min krop, at det var meget slemt.
Men nogle gange tænker jeg ikke på det, og det er underligt.
Og jeg får dårlig samvittighed, når jeg ikke tænker på det.
Er det lige sket? Var det derfor, du prustede sådan?
Nej, det er tre ... godt tre år siden.
Det er ikke så længe.
Eller det er længe, men samtidig er det ikke så længe.
Ja.
Har du det ...
... okay derhjemme?
- Jeg har en kat. - Okay.
Hvad fanden, Olga?
Gå i seng, Olga.
Har du skidt i min seng, Olga?
Hvad fanden, Olga?
Åh gud! Hvis du ville dræbe den, så skulle du bare have gjort det!
Jeg kommer tilbage. Det er snart overstået.
Okay. Hvad skal jeg bruge? Hvad leder jeg efter?
En pose! Jeg har en pose! Jeg kommer tilbage!
Jeg er tilbage. Undskyld.
Er du okay? Nej, du er ved at dø.
Ned i posen. Kom nu bare ned i posen.
Undskyld.
Det må du meget undskylde.
Åh gud.
Gavin!
- Gavin! - Agnes, er du okay?
Agnes? Hvad ...
Er du okay?
Vil du kneppe mig?
Ja. Vent lige. Jeg skal have sko på.
Lige et øjeblik.
- Må jeg tisse? - Selvfølgelig.
- Må jeg være med? - I badet?
Fint nok.
- Jeg vender mig lige om. - Du behøver ikke skjule den.
- Den er lille nu. - Mænd er vildt underlige.
Tak.
Det er dejligt. Det har en god temperatur.
Jeg er flov over, at jeg skjulte min pik.
Det er okay. Jeg dækker mine bryster med mit hår.
Det er rigtigt.
Beklager, badekarret er så lille.
Det her badekar? Nej, det er fint.
Hvad hvis jeg sad bag ved dig?
- Hvorfor? - Så ville det være som et kram.
- Okay. - Ja?
Vent lige. Må jeg se på den?
- Min pik? - Ja.
Jeg har aldrig set en, der var så blød.
- Det vil give mig mareridt i årevis. - Man ser dem bare aldrig sådan.
De er bedre sådan her.
Okay, jeg er færdig.
- Ønsker du dig det, alle har? - Hvad mener du?
Såsom familie og sådan noget.
- Ønsker du dig det? - Sammen med dig?
Nej, det var dig, der spurgte.
- Ja, det ønsker jeg mig. - Dejligt.
- Gør du det? - Altså ...
Nok kun for at være tættere på Lydie.
Men jeg kan ikke se det for mig.
- Hvorhenne? - I mit hoved.
Jeg kan ikke se mig selv blive ældre eller få børn.
Jeg kan ikke se mig selv.
Jeg tror, du ville være en god mor.
- Hvorfor? - Du er meget sød.
Jeg er ikke så sød.
Folk siger altid, at de ikke vil have børn, men så ændrer det sig.
Det, man ønsker sig. Jeg tror, det ændrer sig.
Det er for koldt.
Jeg synes, det er dejligt.
ÅRET MED BARNET
Hej! Ja!
- Jeg har savnet dig. - Jeg har savnet dig så meget.
- Er barnet med? - Barnet er med.
- Hej, Agnes. - Hej, Fran.
Fran? Kan du huske ...
- Ja. - Det var en stor dag.
Helt sikkert. Godt så, søde.
- Er du glad for, du kom? - Meget, meget glad.
Nu ved jeg, hvordan en eksploderende skede ser ud.
Vær ærlig.
- Kan du lide hende? - Mit barn?
- Jeg kan rigtig godt lide mit barn. - Det er godt.
- Og kan du stadig lide mig? - Jeg elsker jer begge to.
- Lydie? Tager du den lille? - Ja, selvfølgelig.
- Hej. Skal jeg hjælpe? - Nej, nej, nej. Kom her.
- Hej. - Hej.
- Se lige engang. - Nu skal jeg tage en.
- Jeg elsker at holde dem. - Er du ... Nå ja.
Hej. Hun har meget mere et ansigt nu.
Lille, sære Janie.
Vi kalder hende bare Jane.
Hej. Dejligt at se dig igen.
- Det er okay. - Det sker hele tiden.
Gør det virkelig?
Er det mit ansigt?
Hallo? Er det mit ansigt?
- Fyrtårnsdag. - Fyrtårnsdag.
- Fran. Fyrtårnsdag. - Fyrtårnsdag.
- Janie. Fyrtårnsdag. - Hun har ikke sovet så godt.
Ja, vi er skidetrætte.
Hun kan ikke klare noget stort i dag.
Den lille? Hun kan gøre hvad som helst.
Ikke rigtigt. Men I kan tage afsted. Jeg bliver.
- Virkelig? Okay. - Du skulle se det.
Jeg skal nok komme til at se det på et tidspunkt.
Nej. I skal tage afsted.
- Nogen skal blive hos Jane. - Jeg skal nok gøre det.
Virkelig?
- Jane er meget bestemt. - Jeg skal nok gøre det.
Åh gud. Mange tak, Agnes. Fran, vi er frie!
Fyrtårnet er meget romantisk. I burde være der alene.
- Og lave et barn mere. - Vi er kun væk i 20 minutter.
- Hvad hvis hun slår mig ihjel? - Hun slår dig ikke ihjel.
Du må ikke tabe hende.
Jeg taber hende ikke.
Okay ...
- Okay. - Okay.
Tak.
Sådan der. Tak.
- Værsgo. - Tak.
- Lydie? - Ja?
- Hvad skal jeg sige til hende? - Du behøver ikke sige noget.
20 minutter.
Hej. Jeg hedder Agnes.
Det er ret underligt, at du bliver et menneske en dag.
Du ser helt skør ud lige nu. Hud og kun en lille smule hår.
Bare rolig. Sådan er det ikke om lidt tid.
Er det okay?
Godt. Jeg lægger dig ned.
Jeg tager dig op igen. Okay, okay, okay.
Du ser så sød ud.
Når du bliver stor, kan du fortælle mig alt.
Hvis du får en tanke og tror, at det er en dårlig tanke, -
- har jeg nok haft den samme tanke, men ti gange værre.
Så du kan bare fortælle mig det. Det vil aldrig gøre mig bange.
Hvis nogen gør noget slemt mod dig ...
Hvis nogen siger noget skræmmende ...
Hvis du vil begå selvmord med en blyant eller en kniv ...
... så kan du bare fortælle mig det.
Jeg vil aldrig sige, at du gør mig bange.
Jeg vil bare sige, at det kender jeg godt.
Sådan er det bare nogle gange.
Jeg er ked af, at der vil ske dig noget slemt.
Det håber jeg ikke, at der gør.
Hvis jeg kan forhindre noget slemt, så sig til.
Men nogle gange sker der bare noget slemt.
Derfor har jeg på en måde ondt af dig ...
... fordi du er i live og ikke ved det endnu.
Men jeg kan stadig lytte uden at blive bange.
Så det er godt.
Eller det er i hvert fald noget.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service