Myslíme si, že víme, co se psovi honí hlavou.
Nové objevy však naznačují, že možná neznáme celý příběh.
Psi si našli cestu do všech koutů našeho života.
- Tady ho máme. - Ahoj, zlato.
- Ahoj, Toulouse. - Jsou to naši společníci.
Hodnej.
- Naši zachránci. - Lassie, odnes to babičce.
Naše popkulturní ikony.
Petere, slyšíš to?
Scooby-Doo!
Přesto teprve začínáme chápat, jak jejich mozky vlastně fungují.
Vědci byli dlouho toho názoru, že psi nejsou hodni vědeckého zkoumání.
Kynologie ale nyní skutečně vzkvétá.
Štěňátko! Podívej!
Ten velký „aha“ moment nastal,
když lidé začali používat metody vyvinuté pro práci s dětmi,
aby odhalili a rozluštili tajemství psího sociálního světa.
Jak se vůbec stalo, že se životy psů a lidí tak beznadějně propletly?
Myslím, že můj pejsek mě miluje. A myslím, že to potvrzují i vědecké důkazy.
Lidský kamarád
Nová věda pomáhá rozluštit jejich zvláštní chování,
dešifrovat jejich skrytou řeč
a zjistit, proč jsou psi takoví, jací jsou.
Porozumět psí mysli je opravdu nesmírně užitečné.
Pro lepší vztahy s nimi a také pro lepší pochopení nás samých.
Všichni můžeme mít k našim psům blíž, když budeme znát jejich tajemství.
CO SE PSOVI HONÍ HLAVOU
VYPRÁVÍ ROB LOWE
Psi jsou ta nejrozmanitější zvířata, která kdy na Zemi existovala.
Vzhledem k tomu, jak odlišně psi vypadají,
kdyby tady přistál mimozemšťan z jiné planety, dost by ho to zmátlo.
Bylo by vážně snadné považovat čivavu a německou dogu za úplně odlišná zvířata.
Historie původu psích plemen je nesmírně fascinující.
Některá plemena byla původně vyšlechtěna v Asii,
Africe nebo v Americe.
Většina dnes uznávaných plemen je stará 100, 125 let.
Až do konce 19. století byli psi chováni především pro práci.
Tehdy ale svět psů ovládl nový fenomén.
Marnivost.
Místo iPhonů nebo kabelek od Louise Vuittona
začali lidé šlechtit psy, aby ukázali svůj status.
Další lidé chtěli stejné psí plemeno, které se tak stalo populární.
Ve Skotsku byl první zlatý retrívr považován
za nežádoucí mutaci z dlouholeté linie loveckých psů.
Excentrickému lordu Tweedmouthovi se nové zbarvení zalíbilo,
a tak ho zkřížil s dalšími jemně červenými psy
a vytvořil zcela nové plemeno.
Nejoblíbenějším plemenem byl dlouhá desetiletí labradorský retrívr.
Ale v roce 2022 ho v USA porazil francouzský buldoček.
Jak se vlastně náš nejoblíbenější domácí mazlíček
stal tak cenným členem rodiny?
Abychom to pochopili, musíme začít úplně od začátku.
Odkud vůbec pocházejí psi? To je zábavná otázka.
Vědecký název psa domácího, našeho nejlepšího kamaráda, je Canis Familiaris.
Vědecký název vlka je Canis lupus.
Ale každý pes a každé psí plemeno je jen další verzí vlka,
která vzniklo díky selekci a evoluci.
Každé plemeno má z 99,9 % stejné DNA jako vlci.
Vlci byli mimořádně úspěšní až do doby před 50 000 lety.
Miliony a miliony vlků se rozšířily po celé Evropě, Asii a Severní Americe.
A nejen vlci. Říká se tomu cech masožravců.
Tehdy na Zemi žili obří hyeny,
obří jeskynní medvědi
a lvi.
Z Afriky proudila moderní lidská populace.
Jsme super predátoři.
Byli jsme tak dobří v lovu, že většina ostatních velkých predátorů vyhynula.
Přežily jenom dva druhy. Medvědi hnědí
a vlci.
Vlci dokázali přežít vše.
Ale dál je to už trochu záhadnější.
Místo aby se jedna vlčí populace lidí bála,
začaly je přitahovat všechny ty chutné odpadky, které lidé vytvářeli.
A tak se vyvinul nový typ přátelství.
Takže přežití nejpřátelštějších
je skutečně tou nejúspěšnější evoluční strategií, kterou jsme kdy identifikovali.
A to je v rozporu s principem přežití nejsilnějších.
Vůbec to není tak, že když jste velký a zlý alfa samec, jste na vrcholu.
Dominance je vlastně dost nevýhodná.
Každé přátelství, které vede k novým druhům spolupráce,
pomáhá tomu, aby každý nový druh prosperoval.
Ať už jde o květiny, které jsou ve světě rostlin evoluční inovací:
„Budu přátelská, něco ti dám, a pak budeme spolupracovat.“
A v Antarktidě dokáže celoročně přežít jen jeden suchozemský obratlovec.
Tučňák císařský.
Díky objímání.
Objímají se celou zimu.
Přátelskost vítězí. V životě vítězí znovu a znovu.
A psi se tomu dokázali přizpůsobit. A díky tomu jsou ještě přátelštější.
Jednou z věcí, která se u psů oproti vlkům dramaticky změnila,
je například sval, který jim umožňuje výrazně hýbat očima.
Bože můj!
Můžou nám tak ukázat bělmo očí. Neboli skléru.
Víme, že při interakci mezi lidmi
náš mozek automaticky rozpozná, že komunikujete s jiným člověkem,
když vidí bílou skléru.
Je to jeden z hlavních způsobů, jakým novorozenci poznají svou matku.
Psí oči. Převzali jeden z hlavních způsobů, jakým spolu interagujeme.
A plně toho využívají.
Štěňátka se narodí slepá a hluchá.
Ale okamžitě ucítí cestu k mamince.
Po třech týdnech tato štěňata vůbec poprvé otevírají oči.
Tento vrh má deset štěňat.
To je o čtyři víc, než jaký je průměr. Ale rekord je 24 štěňat.
A každé štěňátko je jedinečné.
Až po špičku čenichu.
Otisky psího čumáku jsou jako naše otisky prstů.
Kdybyste psovi dali na čenich inkoust a přitiskli ho na kus papíru,
vznikl by jedinečný otisk. Odlišný od všech ostatních.
OTISK ČENICHU
Osobnost každého štěněte je stejně jedinečná jako otisk jeho čenichu.
A výzkumníci se snaží zjistit proč.
Pro vědu je to dlouholetá otázka. Nakolik záleží na přírodě a nakolik na výchově?
Nikdy neexistuje vliv jen jedné z těch věcí.
Navzájem se ovlivňují a vytváří individuální osobnost psa.
Co dělá psa takovým, jaký je? Co ovlivňuje jeho interakce se světem?
Z hlediska jeho prostředí jde o všechno, co zažije během svého života.
Dokonce i před narozením.
Mateřský styl. Téma, které je mi blízké.
Jde o něco, co dlouhodobě studujeme během prvních tří týdnů života štěněte.
Zjistili jsme, že existují rozdíly v tom, jak moc matky komunikují se svými štěňaty.
Vidíme matky, které jsou se svými štěňaty neustále.
A pak matky, které nechávají štěňata víc na pokoji.
Vidíme, že to má vliv na schopnosti štěňat řešit problémy,
a dokonce i na jejich osobnost.
Zjistili jsme, že když matky nechávají štěňata, aby na vše přišla sama,
stanou se z nich ti nejlepší vodící psi.
Logická hypotéza zní,
že se v raném věku musí naučit, jak na vše přijít.
A to jim pak dobře slouží v jejich kariéře.
Když pochopíme, jak štěně přemýšlí, otevře se nám okno do mysli všech psů.
Ahojky! Jak se cítíš?
Připravený?
Uvidíme, co si myslíš? Ahojky, ty krasavče. Jseš tak rozkošnej.
Já vím. Mám tě ráda.
Teď provedeme ukazovací test.
Jde víceméně o zásadní kognitivní úkol pro pejsky,
který podle mého na začátku 21. století proslavil výzkum psí inteligence.
Podívej, štěňátko.
Říkáme tomu Test s volbou předmětu. Používáme supermoderní kelímky.
Předmět může být na dvou místech.
Na dně každého kelímku jsou přilepené pamlsky. Obě možnosti voní jako jídlo.
Když zvolí správně, je to díky tomu, že dokáže pochopit náš signál.
A pak jednoduše ukážu na kelímek, pod kterým je jídlo.
Můžeš.
Výborně!
Zjistili jsme, že se psi umí velmi dobře řídit tím, co jim člověk ukáže.
Můžeš.
- Dobrá volba. - Jo!
- Hodnej! Pašák! - Hodnej!
Umí to lépe než naši nejbližší žijící příbuzní, opice.
Naši nejbližší příbuzní z řad primátů jsou sice chytří.
Bonobové, šimpanzi. Ale jedna věc jim moc nejde.
Moc nedokážou pochopit, když se jim někdo snaží pomoct gesty
a někam je nápomocně nasměrovat. Nechápou to.
Vybral sis špatně!
Ve vývoji člověka to hraje klíčovou roli.
Když je lidskému miminku 9 až 12 měsíců,
začíná chápat, že když někdo gestikuluje a ukazuje, má se vydat tím směrem,
aby zjistilo, proč tam někdo ukazuje.
Podívej se sem. Kde to je? Dostaneš to? Dostaneš ten míček?
- Paráda! Výborně. - Máš ho.
Dokážeme to všichni. Je to důležité pro náš vývoj.
Ale naši blízcí příbuzní to nedokážou. To nás pak přivedlo k přesvědčení,
že psy možná odlišuje něco vážně důležitého.
- Super! - Jo!
Tento ukazovací test byl počátkem renesance kynologie.
A přivedl dr. Briana Harea k založení Centra pro výzkum inteligence psů.
Můžeš.
V našem centru se snažíme pochopit, jak funguje psí chování a psychologie,
a snažíme se zjistit, jak funguje psí mysl.
Můžeš!
A pak využíváme to, co se dozvíme, abychom je lépe vycvičili a vychovali k tomu,
aby byli efektivnější ve své práci.
Když dostanou příležitost, psi jsou schopni úžasných věcí.
STOPAŘ VELRYB
Od stopování velryb…
Dio dokáže zachytit pach velrybího trusu, a díky tomu navádí vědce k velrybám.
…až k průzkumu vesmíru.
Start.
Dokonce jsou i v politice.
Max je zlatý retrívr.
- Můj oblíbenej politik. - Jo.
V tomto malebném městečku vyhrál třikrát po sobě volby.
Ale možná nejúžasnější psi jsou ti,
kteří obětují svůj život, aby pomáhali lidem.
Dnes jsou považováni za skvělé psy. Ale asistenční psi jsou k tomuto účelu
šlechtěni, vychovávání a cvičeni už 100 let.
Lidé se mohou od asistenčních psů naučit, jak by měli chtít vychovávat svého psa.
Charles Schulz, tvůrce Snoopyho, v roce 1986
spoluzaložil organizaci Psí společníci.
MŮJ PEJSEK JE DOMA!
Největší světovou školu pro asistenční psy.
Ročně vycvičí 1 000 štěňat v šesti areálech po celých Spojených státech.
Tato štěňata jsou stará osm týdnů. Je čas vyrazit do světa.
A jejich cesta nám může prozradit hodně o našich vlastních psech.
Když je jim osm týdnů, jsou ve věku, kdy je prospěšné, aby byla nezávislá.
Mají blízko ke svojí mamince a dalším štěňatům z vrhu.
Je vážně důležité, aby se v této fázi začala více sbližovat s lidmi.
Jdeme, štěňátka!
- Štěňátka! - No tak, štěňata!
V osmi týdnech by těmto čtyřem štěňatům obvykle začala výchova,
ale napřed je čeká jedna zastávka.
Spolupracujeme s Dukeovou univerzitou.
Naše štěňata jsou na Dukeově univerzitě od 8. do 20. týdne.
A každých pár týdnů tam absolvují kognitivní testy.
Tato štěňata poletí přes 4 000 kilometrů v letadle, které daroval dobrovolný pilot.
Letí do psí školky,
která je součástí Centra pro výzkum inteligence psů.
VÝCHOD
- Ty jsi rozkošnej! - Božínku.
Tak moc ráda tě vidím.
- Užil sis let? - Bože můj.
Jsem Vanessa Woodsová a vedu Dukeovu štěněcí školku.
- Jo. Výborně. - Děkuju.
- Odvádíš skvělou práci. - A co děláš ty?
Já vlastně ani nevím.
- Podíváme se na něj. - Tak jo.
Tohle jsi ještě nikdy neviděl, viď? Dobře.
Tohle je těžké i pro dospělého psa.
Můžeš.
- Paráda. - Příště to zvládneš.
Je to náročné.
V naší školce chceme štěňátka, když jsou nejroztomilejší.
Nejdi doleva.
Kdy jsou zároveň v posledním období rychlého vývoje mozku.
Hrajeme s ním zábavné kognitivní hry,
díky kterým mu vytvoříme kognitivní profil.
Ten předpoví, kdo má největší šanci stát se asistenčním psem.
- Druhý pokus. Super. Rychle se učí. - Výborně. Šikula.
V současnosti trvá dva roky, než zjistíte, jestli na to pes má.
Ale díky těmto testům můžeme prohlásit:
„Ty rozhodně vypadáš jako budoucí asistenční pes.“
Ale o dalších můžeme říct jen to, že budou skvělí mazlíčci.
Štěňátko, podívej.
Můžeš.
Jeden úkol se jmenuje „Nesplnitelný úkol“. U některých psů vidíme,
že se okamžitě soustředí na získání pamlsku z nádoby,
ze které ho předtím získali. Ale teď je zamčená, takže je náročné ji otevřít.
Můžeš.
Některým psům dojde, že tu nádobu neotevřou, a okamžitě k vám vzhlédnou
a začnou štěkat nebo s vámi navážou oční kontakt. Snaží se s vámi komunikovat.
Zjistili jsme, že psi, kteří se snaží problém vyřešit sami,
obvykle bývají skvělí v řešení problémů, které souvisí s hledáním věcí.
Jsou ideální k detekční práci.
- Páni. - Úžasný!
A psi, kteří pochopí, že tenhle problém nevyřeší,
a podívají se na vás s žádostí o pomoc,
bývají výborní jako asistenční psi, co pomáhají lidem s postižením.
Jsi k tomu zády. Odsud to neuvidíš.
Pojď sem. Pojď.
A tak sledujeme, jak se jejich poznávaní rozvíjí.
Není to tak, že se mu najednou rozsvítí. Je to spíš symfonie spousty světýlek. A…
- Vánočních světýlek. - Jo. A postupně se rozsvěcejí.
A možná mají odlišné barvy. Nevím.
- Ohňostroj. - Mám rád, když mají odlišné barvy.
A některé hry jsou směrodatné.
Co změříme ve štěněčím věku, se pak potvrdí v dospělosti.
Štěňátka jsou ve školce ve věku od 8 do 20 týdnů.
Poté se jich ujme certifikovaný chovatel štěňat.
KANDIDÁT NA ASISTENČNÍHO PSA
Už žádný další jídlo, kámo.
Další už nebude.
Chovatelé štěňat jsou zkušení pěstouni,
kteří vychovávají psy do jejich 18. měsíce.
Jejich úkolem je štěňata naučit základy.
Ano.
KANDIDÁT NA ASISTENČNÍHO PSA
- Aby byli hodní pejsci. - Hodnej kluk.
Božínku. Ahojky!
První rok a půl je pro psa tím nejformativnějším obdobím.
Lidově se říká, že jeden lidský rok se rovná sedmi psím rokům,
a to není úplně pravda. Psi na začátku života velmi rychle dospívají.
Pohlavní dospělosti dosáhnou v šesti měsících,
ale pak se jejich vývoj tak trochu zpomalí.
V 18 měsících jsou to dospělí psi a jsou připraveni na výcvik asistenčních psů.
NEJLEPŠÍ PEJSEK
Vychováváme a cvičíme asistenční psy pro lidi s postižením.
Asistenční psi mění životy mnohem víc, než si myslíte.
Tohle je velký den, kdy psi dorazí na první den vysoké školy.
Přivítáme je a řekneme jim:
„Ahoj, jsem tvoje nová cvičitelka. Pustíme se do práce.“
- Ano. - To je ono. Hodnej kluk.
V této první fázi školy pro asistenční psy
absolvují kandidáti šest měsíců náročného výcviku.
Ano. Hodná holka.
Začínáme psa učit více než 40 různých povelů.
Dotyk. Jo. Pac. Dobře.
Dej. Ano.
Klienti mohou mít pohybové postižení,
takže trénujeme povely zaměřené na úkoly.
Nahoru. Jo.
Aby jim pes mohl pomoct s věcmi, které normálně nezvládnou.
Zatlač. Ano!
Tahej. Hodnej kluk.
Sloužíme veteránům s PTSD,
takže trénujeme interaktivní dovednosti, jako je přerušení nočních můr.
Ano. Hodnej kluk, kámo.
Psi mají člověku zlepšit život.
Hodná holka.
Na psy máme vážně vysoké nároky,
takže jen asi polovina z nich absolvuje naši školu a stane se asistenčními psy.
Stovky zájemců doufají, že jim bude přidělen asistenční pes.
Takže každý pes se počítá.
Světlo. To dáš. No tak, nahoru.
Jo! Hodnej kluk.
Tak co ty to?
Zamakal sis pořádně? Jo.
No ty jo!
Takže tohle je Bonus. A bonusovým faktem o něm je to,
že kdysi měl kvůli předkusu rovnátka.
Jo, je vážně roztomilej a láskyplnej.
Bonus má ze všeho nejradši, když ho škrábete na zadku. To ho rozdovádí.
Má rád škrábání na zadku. Viď, zlato? No to víš že jo.
Bonusi, tahej.
Bonus potřebuje větší sebevědomí a povzbuzení.
Zkus to znovu.
Ale je interaktivní.
Světlo. Ano!
Když dělá nějaký úkol, vyniká v tom, jak přesně ho udělá.
No tak, nahoru. Jo!
Tři zásady pro výcvik psa…
Nahoru.
…trpělivost…
Jo! Hodnej kluk!
…opakování…
Světlo. Výborně.
Ano! Hodnej kluk.
…a pochopení toho, co se vám snaží říct.
Naším úkolem je naučit lidi pochopit, co vám váš pes říká, co si myslí.
Hodnej kluk. Dobře.
Psi s námi neustále komunikují. Stačí, když budete svého psa pozorovat
a naslouchat mu. Dává vám všechny informace, které potřebujete.
- Panebože. - Ahojky!
Ahojky.
Co se týče řeči těla, vrtění ocasem vám řekne hodně.
Uvolněný ocas obvykle značí, že je v menším stresu,
šťastnější a zvědavější.
Napjatější ocas, když to převedeme na lidi… Tohle je cvičení pro všechny doma.
Stáhněte teď hned zadek a položte si otázku, jak se cítíte.
ZAKLADATEL, ZENOVÝ PES
Obvykle je tam i emocionální souvislost.
Když ocas stáhne nebo s ním vrtí nízko, naznačuje, že je ve stresu.
Když vrtí ze strany na stranu, zároveň pohybuje i zadkem.
Tím pes obvykle naznačuje emocionální zážitek, který je pro něj vážně pozitivní.
Současné vědecké poznatky říkají, že když pes vidí někoho, koho zná
a má k němu pozitivní vztah,
vidíme, že vrtí ocasem doprava.
To je parádní.
Ale chci vidět, co se děje s jeho tělem.
Což může mít souvislost s tím, co se děje s ocasem.
Psi mají 16 různých výrazů obličeje.
FOTOBUDKA
Hněv,
úzkost,
bolest,
štěstí,
smutek.
Lidé mají pro porovnání asi 27 různých výrazů obličeje.
A šimpanz, jeden z nejchytřejších savců na světě, má jen 13 až 14 výrazů obličeje.
Tím, co děláme a co jim ukazujeme, se od nás hodně naučili.
Ten tvůj obličejíček. Umíš si lehnout?
Hodnej. Takhle rychle to ještě pro odměnu neudělal.
Tenhle slaďouš se jmenuje Peabody.
Působí uklidňujícím dojmem. Když je v místnosti, všichni jsou v klidu.
Většinou se rád vyhřívá na sluníčku.
Když okolo něj ostatní psi běhají a přetahují se, on se jenom sluní.
Přines.
Trénink s ním je trochu pomalý.
Máš to.
Musí zapracovat na aportování.
Ale v interaktivních dovednostech vyniká.
Návštěva.
Umí přerušit panickou ataku. To je taky úkol. Je to naučené chování.
Hodnej kluk.
Neustále hodnotíme, jestli jsou vhodní na to,
aby se stali asistenčními psy.
Většina psů prospí zhruba polovinu dne.
Ale všichni ne.
LABRADORSKÝ RETRÍVR PŮL ROKU DO KONCE VÝCVIKU
Tenhle blázínek je Nemo.
Nemo je plný života.
Dostal jsi ho.
Ne. Nemo, sedni.
Ne. Ano, hodnej.
Ne. To jsme podle mě nedělali.
Ani tohle.
Nemo miluje celý svět.
Ale musí se víc soustředit na práci.
Ještě jednou. Přines.
Nemo!
20 % psů vykazuje chování podobné ADHD.
To je dvakrát víc než u lidí.
A teprve se ukáže, jestli je Nemo jedním z nich.
Psi s ADHD mohou být impulzivnější,
dokonce i hyperaktivní.
Ale i přesto je možné je vycvičit.
Nemo, tahej.
Nemo má v reálném světě práci.
Jo, to je ono. Hodnej kluk.
Pusť.
Ano. Džus.
To je ono. Ano, pane. Hodnej kluk. To se ti povedlo.
Nemo vážně vyniká, když má přinést nějaký předmět. A taky se skvěle naučil tahat.
Ahoj.
Je plný života a láskyplný a trénink ho baví,
ale musíme se utvrdit v tom, že dokáže spolehlivě dělat svou práci.
Vždycky musím dodat „pokud“, protože nic není jisté.
Někdy štěká, aby nás varoval.
Kvůli tomu vás s ním můžou vyhodit z restaurací a obchodů,
takže to by ho diskvalifikovalo od kariéry asistenčního psa.
Pokud Nemo nedokáže ovládnout svůj štěkot,
nebude moct absolvovat školu a nedostane ho někdo potřebný.
Než se vyvinulo pouto mezi člověkem a psem, štěkání znamenalo něco jiného.
Vlci vyjí jako jedna smečka. Je to pro ně důležitá forma sociální komunikace.
Ale neštěkají tak, jako psi štěkají na lidi.
Zdá se, že psi štěkají spíše emocionálně, nejspíš aby upoutali lidskou pozornost.
Některá plemena hodně vyjí.
Pokud máte sibiřského huskyho, asi teď přikyvujete.
Hned chci maminku!
Hodná holka.
A TYYYYY nejseš maminka
Mám tě rád.
VÍÍÍÍM, kdo je moje maminka
Lidé jsou tak hlasití…
- Dost! - …až jsme psům pomohli najít jejich hlas.
Je to jako u lidí. Různí lidé se mnou budou mluvit různě.
Štěkot není jen štěkot. Někteří psi rádi štěkají.
Ale rozhodující je tón štěkotu.
Vyšší stresové situace vedou k vyššímu, téměř úzkostnému štěkání.
Opakování ve vysokém tónu bez pauzy, to většinou značí stav nouze.
Když pes štěká přerušovaně,
značí to, že má ještě nějaké kognitivní schopnosti.
Waltere.
- Ne. - Žádný zlý pes neexistuje.
Existuje pouze chování, kterému nerozumíme.
Ale chování psa vždy stoprocentně odpovídá jeho zkušenostem.
Štěkání a hyperaktivita
jsou dva druhy chování, díky kterým v Penn Vet zachraňují životy.
Hodná holka, Lucky!
Centrum pro pracovní psy Penn Vet vzniklo po katastrofách z 11. září.
Tehdy neexistovala žádná věda, která by podporovala tyhle úžasné psy,
co provádí pátrací a záchranné práce.
Potřebovali jsme program, který by nám umožnil tyto psy zkoumat
a lépe jim porozumět.
A také zlepšit jejich zdraví, pohodu, prosperitu, dostupnost a využitelnost.
Těchto pátracích a záchranářských psů nebylo na to kvantum práce nikdy dost.
Tady v Centru pro pracovní psy hledáme velmi odlišné typy psů.
Víme, že štěňata, která nedokáží chvíli posedět,
vážně chtějí nějakou detekční a akční práci.
Jakoukoli práci, kde můžou pracovat nosem.
Pátrání a záchrana.
Výborně!
Detekce výbušnin.
Detekce drog.
Medicínská detekce.
A na to musí mít fyzickou sílu. A něco, čemu říkáme uvědomění si vlastního těla.
Tito psi lezou po žebřících, pohybují se po nestabilních površích.
Musí být silní a být si vědomi vlastního těla.
Jsou skoro jako gymnasti.
Díky programu psích metrik jsou naši psi fyzicky zdatní.
Super, holka.
Což jim umožňuje pracovat bezpečněji.
Než začnou s výcvikem, děláme s nimi rozcvičku.
Dobře.
Někteří naši psi dělají cvik plank, kterým posilují střed těla.
Je úžasné, co to dělá s jejich břišními a zádovými svaly.
Většina psů ve Spojených státech má nadváhu.
To jim zkracuje život až o dva roky. Když se bavíme o nadváze o 10 až 20 %.
Takže je to pro nás vážně důležité, aby byli naši psi silní a zdraví.
Hodná holka. Výborně.
Divocí vlci nepotřebují kondiční cvičení.
Mít kondičku znamená rozdíl mezi životem a smrtí.
Psi jsou kořistí i predátorem.
Snažili se utéct před nebezpečím nebo běhání museli použít k tomu,
aby si chytili jídlo a přežili.
Chrti v porovnání s jinými plemeny
můžou mít o 12 % víc svalů na zadních končetinách než průměrný pes.
Chrt běhá rychlostí až 70 km/h. To je dost působivé.
Průměrná rychlost psů je asi 24 až 32 km/h.
Pak tu máme baseta, který běhá ohromující rychlosti 8 km/h.
Psi sice nejsou všichni rychlí,
ale jsou elitními vytrvalostními sportovci.
Závodní tažní psi denně uběhnou až 160 kilometrů a váží jen 18 až 22 kilo.
Mají tedy větší kapacitu plic, rychlejší metabolismus
a efektivnější kardiovaskulární systém.
V klidovém stavu je metabolismus psa stejný jako u člověka.
Ale když to potřebují, umí zařadit vyšší rychlost.
Mají tu nejvyšší setrvalou rychlost metabolismu ze všech zvířat.
Stejné množství kalorií spotřebují třikrát efektivněji než jezdec Tour de France.
A když skončí, přeřadí zpět do klidového režimu.
Všichni naši psi
jsou v srdci pořád divocí.
Nejde ani tak o to plastové frisbee, ale o ten predátorský pud něco honit.
Nemají klíční kost, což jim umožňuje být pružnější a rychle měnit směr.
Ocas jim pomáhá udržovat rovnováhu
a mají velmi dlouhou, pružnou páteř.
Ačkoli se snažíme proniknout do psí mysli, do patofyziologie toho, jak to dělá,
pes se zkrátka ve zlomku vteřiny rozhodne honit to, co má před sebou.
Může to být kořist nebo třeba plastový disk.
V jeho mozku během několika sekund nebo milisekund probíhají výpočty,
díky kterým zjistí, jak daleko a kam ten předmět poletí, kam se má otočit.
A má schopnost zároveň se otočit a chytit ten předmět do tlamy.
Ale ne všichni psi jsou si při chytání frisbee rovni.
Všichni psi mají své silné a slabé stránky.
To my je musíme vychovávat jako jednotlivce.
V závislosti na plemeni potřebují psi různé druhy zábavy,
aby měli plnohodnotný život.
- A stimulovanou mysl. - Ano.
Vyplatí se nechat psa, aby byl sám sebou.
Jo.
Naši psi pracují, protože mají chuť pracovat.
Připravený? Tak jo. Pojď.
Peabody, Bonus a Nemo dokončili první fázi výcvikového programu.
Mluv.
Jo. Mluv. Jo.
Existují základní povely,
jako sedni, lehni a tak dále.
To je sice působivé, ale dokáže si pes sednout, když je za ním horská dráha?
Je na čase, aby v reálném světě ukázali, co se naučili ve škole.
Terénní výlety nám dávají spoustu informací o tom, jací naši psi jsou.
Výborně, kamaráde.
Sledujeme, jak daný pes myslí, jak věci prožívá a jak se chová.
Ahoj, pejsku.
S panem Peabodym jsme teď v lunaparku.
Je tu vážně hlučno.
A fůra rozptýlení.
Chceme zjistit, jestli je mi v tomhle prostředí schopný věnovat pozornost.
Můžeme? Vyskočíš?
Paráda, hodnej kluk. Super.
Pokud jde o sluch, psi slyší vyšší frekvence,
a tak mají čtyřikrát silnější sluch než lidé.
To si ne vždy jako majitelé psů uvědomujeme.
V uších mají 18 svalů, které využívají ke sluchu.
Možná máte pocit, že je ticho, ale on z jedné strany slyší hlasitý zvuk,
z další strany nějaký divný zvuk,
který ho vyděsí, když neví, odkud pochází.
To musíte při jejich výcviku a socializaci vzít v potaz.
Peabody, sedni.
Ano. Hodnej kluk.
Peabody je ztělesněním klidu.
Podle mě je mu to šumák.
Takového psa by nevzbudila ani bomba.
Klidně by pět metrů vedle něj mohla vybuchnout bomba. Kdyby se otočil…
A to je velké kdyby…
Byl by v klídku.
To je vážně důležitá vlastnost.
Obzvlášť když najdeme člověka, kterému takový pes skutečně prospěje.
Čím víc porozumí psímu chování,
tím lépe se jim podaří psa spojit s ideálním člověkem pro něj.
Bonuse bych vedle horské dráhy zrovna nepostavila.
Bonusi, jdeme.
Je trochu citlivější na hluk.
Vezmeme Bonuse do restaurace.
Bude tam hromada lidí. A všichni asi budou věnovat pozornost tomu, že je tam pes.
A navíc je to vážně fešák.
Jdeme, kamaráde.
Až bude v reálném světě se svým páníčkem, musí ignorovat všechna možná rozptýlení.
Uvidí číšníky, jak na tácech nosí jídlo. A určitě i jídlo a zemi.
Budu sledovat,
jestli bude neklidný, když budeme večeřet, a on žádné jídlo mít nebude.
Dobře, kamaráde. Sedni.
Výborně, kamaráde.
Bonusi, pod.
Psy považujeme za neodlučitelné od jejich páníčka.
Jo. Ještě trochu dál.
Proto je příprava na nejrůznější věci tak důležitá.
Pokud dokáže v klidu sedět pod stolem nebo pod židlí,
bude v bezpečí. Nikdo na něj nešlápne.
Když zaujme pozici,
je v klídku.
Dokud se neobjeví steak.
Nechceme, aby naši psi šli po jídle, které je na zemi.
Můžou za jídlo považovat toxickou pilulku.
Ne.
Od psa to vyžaduje pořádnou dávku sebeovládání,
aby nesnědl kus steaku, co je před ním.
Mohl by se po něm utlouct. O tom není pochyb.
Ano, výborně, kamaráde.
Oční kontakt je vážně důležitý.
Trochu se od toho odvrací.
Jo, hodnej kluk.
Používáme pamlsky, aby věděl, že se chová správně.
Hodnej kluk. Paráda.
Když se pes podívá na svého páníčka, dostane pochvalu. Teď se chováš správně.
Dobře.
Hodnej kluk. Ano.
Když okolo nich není člověk, psi používají oční kontakt úplně jinak.
Border kolie používají oči na to, aby ovládaly ovce.
Upřený pohled napodobuje lov,
takže se ovce shluknou
a pohybují se podle vůle psa.
Vlci dělají totéž, ale práci dokončí.
Psí zrak se vyvinul k vyhledávání a sledování kořisti.
Díky tyčinkám v oku vidíme v temných prostorech.
Psi mají v očích víc tyčinek. Díky tomu mají lepší noční vidění než my.
Psi mají také reflexní vrstvu
na zadní straně očí, která se nazývá tapetum lucidum.
Od té vrstvy se odráží světlo a ve špatně osvětlených situacích svítí jako baterka.
Díky čípkům v očích vidíme barvy. A lidé mají tři různé typy čípků.
Psi mají jen dva, takže nevidí některé barvy co my.
Vidí jen v odstínech žluté, modré a šedohnědé.
Ale mnohem lépe vidí pohyblivý cíl.
Myslíme si, že jejich svět je trochu rozmazanější než ten náš.
Rozhodně se spoléhají na zrak,
ale dokážou přežít i bez něj.
Psi jsou stvořeni k tomu, aby cítili celý svět. Ráda říkám, že psi cítí v barvách,
protože to dokážeme pochopit. Jelikož oči jsou naším primárním smyslem.
Nemo. Jdeme, kamaráde. To dáme.
Psi navíc cítí trojrozměrně.
Dokážou si vytvořit prostorovou mapu místnosti jenom svým nosem.
Supermarkety jsou plné lákavých a náročných míst,
kde je jídlo často na úrovni psů.
Je tam maso, ryby a zelenina a spousta dalších věcí, ale na to musí zapomenout.
Psí čumák dokáže rozpoznat miliony různých pachů. Dokonce ví, jestli tu byl páníček.
Včera.
Nemovou výzvou je, aby se soustředil na cvičitelku.
A ne na jídlo.
Jejda. Nemo. Jo.
Jídlo dostaneš potom, chlapče. Pojď.
S Nemem je to tak trochu výzva,
obzvlášť v uličkách plných voňavých a úžasných věcí,
do kterých by se rád zakousnul každý pes.
Pro Nema je vážně snadné k něčemu začít čuchat.
Žádný ryby. Jdeme, kamaráde.
Chci vidět, jestli Nemo udrží svou pozornost na mně.
Protože v reálném světě ho jeho páníček bude potřebovat,
ať už se bude dít cokoli.
I když v supermarketu není vítán každý pes,
každému psovi pomůže, když se naučí ovládat své pudy.
Hej, ten pes šlohne tomu týpkovi pizzu.
Anatomie psího čenichu je navržena tak,
aby pes mohl vnímat svět prostřednictvím pachů.
Samotné nozdry jsou uzpůsobeny tak, že asi 10 až 15 % vzduchu
jde přímo do takzvaného čichového epitelu,
tedy do části čenichu, která přijímá informace o pachu.
Je to učiněný labyrint se spoustou zákoutí a skulinek,
kde se nachází všechny ty malinké buňky, které zachycují pachy.
Pes má více typů těchto buněk než člověk.
Zároveň mají větší hustotu a celkově jich má víc.
Informace o pachu jsou zpracovány v jejich mozkové kúře.
Při výdechu odchází ten pach malými štěrbinami do stran.
A to je vážně důležitá součást čenichu, protože můžou zároveň dýchat a čuchat.
Hledej.
A jejich pozoruhodný čenich lze využít i na záchranu života.
Hurá!
Při výcviku psa používáme celou řadu pomůcek.
Máme tady stěnu vůní.
STĚNA VŮNÍ
Jsou to jenom porty.
Ze zadní strany k nim můžeme připojit zdroj zápachu.
Pes se musí naučit tu zeď vážně systematicky prohledat,
aby zjistil, odkud ten zápach pochází.
Díky tomu se naučí správně identifikovat kontraband a další nebezpečí.
Během našeho výcviku používáme takzvané „rozptylovače“,
abychom zjistili, jestli je vyvedou z míry
a sníží jejich schopnost používat čenich, protože se nechají rozptýlit.
Naše psy považujeme za skutečně výjimečné.
A pokaždé mi láme srdce, když vidím,
jak je pes na hromadě sutin…
a vidí, že na té hromadě sutin pracuje a stojí spousta lidí.
A v hlavě si říká: „Všichni jste v pořádku,
ale cítím ještě někoho.“
Ale nikde ho nevidí.
Dokážou najít zavalenou osobu,
která by ve skutečné katastrofě byla pod něčím uvězněná.
To je něco naprosto ohromujícího.
Jo!
Nemáme žádné vybavení, které by se vyrovnalo schopnostem psa,
jeho rychlosti a přesnosti v nalezení těchto uvězněných osob.
Přežijí jen tehdy, když jsou rychle nalezeni.
To je superschopnost.
Když Tureckem a Sýrií otřáslo zemětřesení o síle 7,8 stupně Richterovy škály,
Border kolie Colin z britského Mezinárodního pátracího a záchranného týmu
strávil deset dní v jedné z nejpostiženějších oblastí Turecka.
Psi zde úspěšně zachránili 11 lidí.
Psi se k pachovým pracím používají už staletí,
ale teprve v poslední době nám pomáhají identifikovat
pachy spojené s nemocemi.
A nejvíc se věnují rakovině.
TEST NA DETEKCI RAKOVINY
Amritho, co dneska Osu čeká?
Osa najde náš tréninkový pach se vzorkem rakoviny
na našem osmiportovém kruhu pro detekci pachů.
Stejný kruh používáme pro naše studie detekce Covidu.
Můžeme, Oso? Hledej.
Pro detekci rakoviny odebereme osobě s rakovinou vzorek krve.
Pes nejprve tento vzorek očichá.
Pak klikneme klikrem a dostane pamlsek.
To uděláme několikrát. Pak tam najednou přidáme vzorek zdravého pacienta.
Když přiloží nos na vzorek bez rakoviny,
nedostane pamlsek.
Můžeme, Oso? Hledej.
Psi neustále zpracovávají informace a přizpůsobují se.
Dokážou rozeznat relevantní pachy
a poznat, že v téhle krvi je rakovina.
Hodná holka!
Ano. Výborně, Oso.
Může jít o lidi z různých etnik s nejrůznějším stravováním
a z nejrůznějších zemí. Kvůli tomu to stroje často vyhodnotí špatně.
- Hodná holka. - Super.
Na psím mozku a jeho schopnosti zpracovávat informace je něco úžasného.
Co se stane, když tam nebude cílová substance?
Když tam cílová substance nebude,
vyskočí na tuhle plošinu a posadí se.
To nám řekne, že už očichala všechny vzorky
a v žádném z nich není cílová substance.
Takže můžete jít dál.
Nemoci jako rakovina mají velmi nízkou míru výskytu,
takže psům nesmí vadit, že čichají hodně negativních vzorků.
Hodná holka.
Šikovná.
Psi dokáží vycítit rakovinu,
cukrovku a dokonce i Parkinsonovu chorobu.
Cítí, jakou máme náladu.
Adrenalin.
Dokonce cítí i náš stres.
Umí poznat tak nepatrné změny. To je superschopnost.
Přišla a položila mi na břicho čumák.
A já v duchu věděla, že je něco špatně.
Sierra mi říkala, že mám rakovinu vaječníků.
Určitě mi zachránila život.
Všichni cítíme pouto ke psům, kteří s námi žijí.
Psi cítí pouto k nám, my k nim.
Na Harvardově univerzitě zkoumáme, jak vzniká pouto mezi psy a dětmi.
Jak se ukázalo, naše pouto jde do hloubky.
Kortizol je hormon, který se v těle uvolňuje během stresových událostí.
Když máte pouto se svým psem, přítomnost toho druhého
může tlumit stresem vyvolané uvolňování kortizolu.
Interakce mezi psy a lidmi
také způsobuje uvolňování hormonu zvaného oxytocin u obou z nich.
Jde o hormon, který se podílí na vytváření sociálních vazeb
a pocitu pozitivní interakce s daným partnerem.
Psi si k nám vytvářejí pouto, jako by sami byli lidmi.
U Psích společníků
je toto pouto klíčem k úspěšnému zvolení psa a páníčka.
Oblečení.
Psi si ve třídě osvojili základy
a nové dovednosti uplatnili i v reálném světě.
A cvičitelé rozhodli, že sedm z jedenácti psů v současné třídě
prošlo druhou fází.
Jsou připraveni přejít do poslední a nejdůležitější fáze,
budování pouta s někým potřebným.
Vítejte na předběžné volbě.
Všichni cvičitelé společně probrali všechny psy, jejich dětství
a vše, co jste nám řekli vy. Snažili jsme se co nejlépe odhadnout,
který pes se bude ke komu ideálně hodit.
Sedm potenciálních příjemců z celého severovýchodu
bylo pozváno do Psích společníků na setkání s těmito sedmi psy.
Všichni cvičitelé byli spolu…
Když se mezi daným psem a člověkem vytvoří pouto,
odejdou spolu domů.
Psovi chvíli trvá, než si zvykne na nového páníčka,
ale laskavost a důslednost mu tuhle změnu usnadní.
Tohle je začátek vašeho vztahu,
takže prosím držte svá očekávání na uzdě a důsledně dál pracujte se svým psem.
Žádné zamilované pohledy na psa vedle vás.
Dejte prosím všechno ze sebe psovi, který je před vámi.
Chceme, aby ten vztah začal hned.
Tak můžeme?
- Jo. - Ano.
Paráda.
Jamesi, byl ti přidělen černý kříženec labradora a zlatého retrívra, Biro.
Super!
Vezmi si to vodítko.
Christy, tobě byla přidělena Goldie Pátá.
Psí pusinky.
A Jaz, na tebe jsme nezapomněli.
Byl ti přidělen kříženec labradora a zlatého retrívra, Bonus.
Bonus.
Děkujeme. Jasně.
Ahojky, Bonusi!
Všem vám blahopřeju.
Dáme si pár minut pauzu. Pořádně se s pejsky pomazlete.
Kdo to je?
- Zvládneš říct „Bonus“? - Bonus.
- Zvládneš říct Bonus. - Dobře.
Šikulka.
A akce!
JAZMIN – 23 LET KANDIDÁTKA NA PŘIDĚLENÍ ASISTENČNÍHO PSA
- Máma a táta. - Tohle je moje máma a táta.
Řekněte nám něco o Jazzy.
Někdy je tak trochu blázínek.
Ty sprosťáku.
Jaz měla komplikace hned po porodu.
A strávila hodně času na JIPce.
- Má potíže s mluvením. - Ahoj.
Umí říct „ahoj“.
Všemu rozumí. Chápe humor i sarkasmus.
Ale komunikace jí dělá problém.
Potřebuje psa. Musí mít psa. Je to pro ni životně důležité.
Psi, kteří nebyli vybráni…
budou mít i tak šanci někomu změnit život.
Jednomyslně jsme se rozhodli,
že pan Peabody vážně pomůže
nějakému veteránovi s posttraumatickou stresovou poruchou.
Být stabilní a uklidňující přítomností je typem práce, která ho baví
a ve které vyniká.
A to je pro něj to nejlepší.
Pokud jde o Nema, ten je stvořený pro něco jiného.
Nemo, ne.
Rozhodně tomu neříkáme selhání, protože tihle psi jsou úžasní.
Ale Nemo neprošel naším programem.
Ne.
Tak bude mít možnost žít jiný život.
Bude z něj úžasný mazlíček.
Chovatelé štěňat, kteří jim věnovali všechen svůj čas a lásku
během prvního roku a půl jejich života,
mají možnost takového psa adoptovat.
- Ahoj, Nemo! - Nemo!
Jak se máš, štěňátko?
Nemo je zlatíčko, a tak je jasné, že ho adoptují.
Jak se vám tady daří?
Hned začneme první trénink dnešního dne.
Začneme si s těmi psy vytvářet pouto. Dobře?
Pro psy, kteří už mají páníčka, začínají dva intenzivní týdny.
Když se na tebe podívá, řekni „ano“, Jaz.
- Bonusi. - Ano.
Tady.
Aby mohl Bonus odejít s Jazmin domů, musí si do konce výcviku vybudovat pouto.
Podívej se mu do očí.
- Bonusi. - Ano.
Nejlepším způsobem, jak rozvíjet nový vztah,
je zůstat pozitivní a naučit se komunikovat.
Chcete, aby byl pes konzistentní a spolehlivý.
Aby byl váš parťák. Doslova vytváříme partnerství.
- Hodnej kluk. - To se ti povedlo.
Komunikace je extrémně důležitá.
Možná ještě neví, že s vámi komunikuje, ale komunikuje s vámi neustále.
Abychom mohli komunikovat se psem, musíme mu rozumět.
O to v tomhle programu jde.
Vědci nyní zkoumají, jestli se psi můžou naučit mluvit jako člověk.
Hra.
Tak jo.
Je ohromující komunikovat s jiným zvířecím druhem.
Představte si komunikaci s želvou.
Ani bych si nedokázal představit, jak s ní mám komunikovat.
- Poškrábat. - Chceš poškrábat?
Jo, to je ono. Poškrábu tě.
Snažím se mazlíčky naučit symboly a slova.
Abychom nahlédli do jejich mysli
a zjistili, co si myslí a co prožívají. A aby nám mohli sdělit svoje pocity.
Hej.
Proč štěkáš?
Zlobím se, mám starost
Zlobíš se a máš starost?
V této studii používáme upravená zařízení,
která již dlouho používají neverbální lidé.
Říkáme jim Rozšířená mezidruhová komunikační zařízení.
Burák.
Ve výzkumu s primáty se používalo podobné zařízení zvané lexigram.
Po zmáčknutí nějakého symbolu se ozve zvuk nebo slovo, kterému lidé rozumí.
Ale tyto studie se provádí maximálně se dvěma jedinci.
My máme 10 000 psů ze 47 zemí.
Z nich má 150 psů nejvíc tlačítek. Ti se naší studie účastní už několik let.
- Podložka. - Chceš svou podložku? Tak jo.
PSÍ INFLUENCERKA
Parker jsou dva a půl roku. Tlačítka pro komunikaci používá skoro dva roky.
Od svých šesti měsíců.
Tahle tlačítka Parker používá.
Každé z nich má unikátní design.
A když ho zmáčknete, zvuk vyjde z reproduktoru,
který je připojený k Bluetooth.
Ven.
Parker mi pokládá otázky a zároveň mi odpovídá na otázky,
na které se jí zeptám verbálně nebo těmi tlačítky.
Co chce Parker? Hm?
- Klacek. - Jo! Tady máš.
Způsob, jakým tlačítka používá k hlubší komunikaci se mnou,
skutečně umocňuje náš vztah.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Můžete mít dojem, že pejskaři jsou blázni, kteří si myslí, že psi jsou lidi.
Ale zkuste si na chvíli představit, že jste vědcem.
Bříško
Léky
Který se snaží porozumět tomu, jak uvažují další zvířata.
Hlavní otázka zní: „Jak sofistikovaná bude jejich komunikace,
když teď mají tento nový způsob, jak mluvit se členy svojí rodiny?“
Nemám nejmenší tušení. Zjistíme, co vše je možné. Bude to zábava.
PŘED DOMEM JE SANITKA
Pískací auto.
Zkombinováním tři, čtyř tlačítek vytvoří větu a sdělí novou myšlenku.
Pískací auto
Jo, to je pískací auto.
To mě na tom fascinuje nejvíc.
Ticho, mazlit se
Říká: „Ticho, chci si zdřímnout.“
Fashion je můj první pes.
Tohle děláme už tři roky. Co se týče těch tlačítek,
jsem přesvědčená o tom, že prohloubily náš vztah.
Vážně si myslím, že mi to potvrzuje to,
co jsem si už předtím myslela, že chce.
A díky těm slovům spolu dokážeme komunikovat.
Mám ročního syna.
A dlouhou dobu plakal, kdykoli byl nešťastný.
Ale teď mi umí říct „voda“ a „sušenka“
a „máma“ a „táta“. Dokáže si říct o pomoc.
Těch pět, šest slov mi změnilo život.
Představte si 200 slov.
Z té představy jsem nadšený. Když se nám podaří nahlédnout do psí mysli,
bude to fantazie.
Průměrný pes se zvládne naučit 165 slov.
Nejchytřejší pes v historii, Chaser, uměl víc než 1 000 slov.
Myslím, že typy inteligence různých psů se mohou skutečně lišit,
stejně jako se liší typy inteligence u lidí.
Námořníku, co se stalo?
Tak co se stalo?
Námořníku, co se stalo?
O žádném psovi bych neřekla, že je hloupý. To mi nepřijde úplně fér.
Ať už jsou chytří, nebo ne, všichni psi dělají neobvyklé věci.
Štěňata se často honí za ocasem, protože neví, že k nim patří.
Někteří odborníci mají za to, že psi rádi kálejí směrem na sever.
Vědci se domnívají, že se psům zdají sny.
Často o jejich majiteli.
Daisy, ty sníš?
Vědci z Harvardu se snaží rozluštit, proč psi dělají to, co dělají.
Snažíme se zjistit co se děje v psí mysli.
Kombinací testů chování a vyšetřením magnetickou rezonancí.
Tohle je hypotalamus.
Je to oblast mozku,
která se podílí na věcech, které v angličtině začínají na F.
Krmení.
Boj.
Útěk.
A rozmnožování. Tam učiní rozhodnutí jestli bude bojovat, nebo uteče.
Tato oblast mozku také pomáhá určovat osobnost.
Proto jsou někteří psi nebojácní a jiní plaší.
Naše studie životních zkušeností
zkoumá vliv stresu ve štěněčím věku.
Předběžné výsledky naznačují, že stres v tom věku skutečně vyvolává
strach a agresivní chování v dospělosti.
Psi rozhodně zažívají úzkost
Až 70 % psů trpí nějakou formou úzkosti.
Může pocházet ze zkušenosti z dětství.
A někdy se s ní prostě narodí.
Stres, obava nebo strach jsou vážně pradávné a odvěké emoce.
Každý majitel psa někdy zažil, že jejich pes prožíval úzkost.
Je snadné ho interpretovat a vcítit se do něj.
Jedna z nejčastějších psích úzkostí nastane, když odejdeme.
- Požádejte ji, aby tady zůstala. - Townsend, sedni.
V jednom testu chování majitel opustí místnost a pes zůstane sám.
Pokud pes trpí separační úzkostí, pravděpodobně se v této situaci projeví.
Psa pečlivě sledujeme.
Když začíná projevovat známky úzkosti, majitel se za ním vrátí.
Někteří psi jsou úplně klidní. Čuchají nebo si na chvíli zdřímnou.
A jiní psi štěkají, vyjí nebo škrábou na dveře.
Umožní nám to vidět, co psi dělají, když tam s nimi nejsme.
Úzkost může způsobit agresi,
depresi,
i destruktivní chování.
Naštěstí některé z věcí, které zmírňují stres u lidí
fungují i u psů.
Jedna studie se zabývala emocionálními reakcemi psů na klasickou hudbu
a další druhy hudby.
Podle předběžných výsledků má klasická hudba na psy uklidňující vliv
a rocková hudba má opačný účinek.
V této oblasti by byl užitečný další výzkum.
Úzkost vašeho psa často nejvíc zmírní váš příchod domů.
Čím víc času spolu trávíte,
tím silnější je vaše pouto.
Tak jo, vydám se směrem dovnitř.
Zastavím a řeknu: „Dobře.“ Až půjdete kolem, uděláte tohle a tamto.
Jazmin a její rodina strávili poslední dva týdny s Bonusem.
Je na čase, aby podstoupili závěrečnou zkoušku a dokázali, že je mezi nimi pouto.
Bonusi, jdeme.
Jednou z náročných závěrečných zkoušek
je projít se psem překážkovou dráhu bez vodítka, beze slov, bez ničeho.
Bonusi. Vezmi.
Vezmi.
No tak.
A je to. Ano.
Bonusi, jdeme.
Bonusi, skoč.
Ano.
- Hodnej. - Dej.
- Super. - Výborně.
Jaz, pochval svého psa, když něco udělá dobře. Jo!
- Škrábání na zadku! Paráda. - Můžeme?
Bonusi,
tahej.
No tak.
Tohle. Tahej.
Do toho.
Jejda.
Tahej.
Jo, to je ono, Jaz.
- Jo. Tahej. - Tahej.
Jo! To se počítá.
Bonusi, zatlač.
Hodnej kluk!
Jaz, ukloň se.
Byl fenomenální.
Ve své práci se dokonale vyzná a v nás taky.
- Celou dobu vám byl nablízku. - Jo.
Dej mu pusinku.
Je to oficiální. Bonus prošel.
Ale než to bude mít za sebou, ještě jeden poslední symbolický okamžik.
Před ukončením studia se psi potkají s chovatelem,
který je miloval rok a půl jejich života, aby se s nimi ještě jednou pomazlili.
Ahojky, Bonusi!
- Ahojky, zlatíčko! - Kdo je to?
Jo.
Chyběl jsi mi, kámo.
Nakonec to jsou pořád psi. Mají za sebou nějakou historii.
Ke mně, Berkley!
Ahoj, Berkley, to jsem já!
Ty příběhy vojáků, co se po letech vrátí domů.
Zekeu, podívej se, kdo je tady.
Všichni chceme vědět,
pamatují si je?
- To jsem já. Berkley. - Božínku!
Obvykle jim to trvá vteřinku nebo dvě. „Vážně je to…?“
To jsem já.
- A nejlepším důkazem je… - To jsem já.
- …že si je vážně pamatují. - Jo!
Pak šílejí.
Ahoj!
Teď už tě poznal.
Ahoj, Ruthie!
Ahoj! Pojď ke mně.
Psi si to pamatují
Psi si dlouho pamatují, jak voní psi a lidi, které potkali jako štěňata.
Žádné další podobné mezidruhové pouto na Zemi neexistuje.
Jupí!
Ale opravdu nás milují?
Jo, myslím, že psi nás milují.
Ale psí prožívání lásky se může lišit od lidského prožívání lásky.
Psi ukazují, že se trochu nakazili emocemi.
Umí správně reagovat na emoce ostatních jedinců ve své sociální skupině.
Jsou rodina. Rozhodně vás milují.
Proto dělají tu divnou věc s očima, když na vás upřeně zírají.
Prostě vás objímají očima.
To mezidruhové propojení je úžasné. Takže nás rozhodně milují.
Myslím, že když má pes s člověkem ten správný vztah,
když se pes cítí v bezpečí a sebejistě vedle svého páníčka
a když je šťastný, jakmile ho uvidí
a když se s ním rád mazlí,
pak ho rozhodně miluje. Já miluju stejně.
To je láska.
Jménem týmu Bonus, své ženy a celé absolventské třídy
vám všem chceme od srdce poděkovat.
Před devíti lety jsme tu byli s Jazmin.
Sotva mluvila.
S nikým se nechtěla bavit.
Tehdy jsme potkali našeho prvního psa.
A to nám naprosto změnilo životy.
Každý den vidím její sílu a trpělivost
a jejího neuvěřitelného ducha…
A jejího neuvěřitelného ducha, který pozvedne každého, koho potká.
Proto to vy chovatelé štěňat děláte. To je na tomhle programu tak výjimečné.
Ti psi mění rodiny nepředstavitelným způsobem.
Hodnej. Bonusi, sedni.
- Mám Bonuse ráda. - Hezký.
Psi jsou úžasní a dělají pro nás neskutečné věci.
Tady, pejsku.
Nabízí se otázka: „Co můžeme udělat my, abychom byli lepší?“
Psi nás učí, že je lepší být přátelský.
Ahoj! Ty jseš tak roztomilej.
Přežití těch nejpřátelštějších je vážně účinná strategie.
Jo!
Psi vás přijmou bez ohledu na to, kdo jste nebo odkud pocházíte.
Překonali mezidruhovou propast.
To je ale šťastnej pejsek!
A žijí s námi v dokonalé harmonii.
Psi jsou skvělým příkladem toho, jak vypadá opravdové akceptování druhého.
Svatá pravda. Na to nepotřebuješ vědu.
Překlad titulků: Jakub Doležal
Kámo.
Chci bejt francouzskej buldoček a jenom se válet, jíst,
chodit na procházky, kakat a slunit se.
A někdo by mě pět minut hladil a pak mě nechal na pokoji.
Buldočci mají fakt ideální život.