- Dobrý den. - Zdravím, Steve.
- Díky, že jste přišel. - Jasně.
- Posaďte se. - Dobře.
Angus vám nasadí mikrofon.
Pardon, jenom vám ho připnu.
- A tohle vám dám do kapsy. - Fajn.
- Díky. - Jo.
Tak. Promiňte, Steve.
- Bude to rychlovka. - Jo.
- Točíme. - Jenom si to vyndám.
Cítíte se na to?
Vlastně asi necítím.
- Můžeme na chvíli vypnout kameru? - Jistě.
- Nemusíme natáčet teď hned. - Ne.
Měli bychom. Když už jsme tu, měli bychom.
- Natočíme to. - Určitě?
Dobře.
Povězte nám o škole Stanton Wood.
Tak jo.
Kdyby se Jenny chtěla zdržet po terapiích,
můžeme si všichni promluvit.
Zkus zorganizovat poradu.
Riley potřebuje intervenci.
Kurva, nezavolal jsem Nabeelovu tátovi. Za čtvrté – zavolat Nabzovu tátovi.
Prostě, Stevene…
Prostě si poraď.
Nějak ten den zvládni. Je ti 48.
Tohle dospělí dělají. Jsi dospělý člověk.
A pak je tu velký konflikt mezi přáteli a týmovými spoluhráči.
Odvěký rodinný spor, Anglie proti Skotsku.
Pro poražený tým to může znamenat konec na mistrovství Evropy 1996.
Do hajzlu! Kristepane!
- Brýtro, Shyi. - Ty kráso!
Jsi úplnej špion.
To není moc dobrý, ne?
- Co? - No tak, Shyi.
Víš snad, že není v pohodě se tu po ránu totálně zhulit.
Podrž.
Jo.
- Co děláš? - Ne, já…
Takové temné.
Docela nářez, ne?
Jo. Pěknej nářez.
Mně se víc líbí, když je to takové éteričtější.
- Synťáky a tak. - Super.
To by asi šlo.
Tak jak se vede?
Děláš mi starosti.
Cítím se…
spíš pichlavej než vyklidněnej.
Jo.
Chápu.
Dneska jsi moje priorita. Najdeme si chvilku a promluvíme si.
Nachcali mi do sklenky a já se napil. Asi to byl Jamie.
Co? Ty se směješ?
- Ne, to je hrozný. - Máš snad rád chcanky?
Takové věci mi musíš říkat, Shyi. To je hrozný.
Hele, Steve.
Koukni.
No jo.
Pěknej kousek, že?
- To teda jo. - Krása.
Nech si ho.
Sednu si na kapotu. Jeď pomalu a hodíš mě do školy.
V žádným případě. Slez dolů, Shyi.
Za chvíli přijedou z televize.
Cos říkal?
Můžou nás natočit, jak budeme přijíždět.
Do prdele, čtvrtek! Přijdu pozdě. Padej!
- Chci ještě pokecat. - Dolů!
- Steve, neblbni. - Sakra. Ne, Shyi.
- Jsou to hajzli… - Padej! Slez dolů!
- No tak. - Shyi. To stačí.
Dělej, slez dolů!
No dobře!
Poslouchejte.
Sedím na schodech, něco bysem podnik.
- Podnik. - Proutník.
Jo, holky pro mě roněj slzy.
- Slzy. - Jsem jako Patrick Swayze.
- Swayze. - Jsou ze mě crazy.
Počkej. Ticho.
Jsou ze mě crazy, nejsem blbej sráč jako Jamie.
Cos to řek?
Mámo Snobskýho Cala, unesli jsme ti syna. Výkupný je 50 táců!
Padesát táců, mámo!
Angusi, pomoz mi. Rozbalte…
Dobrý, Tarone?
- Owene. - Tady ho máte.
Výborně. Vy budete ten slavný Steve.
- Steve, až budeš moct, přijď. - Dobře.
- Kamila, zpravodajství Points West. - Zdravím.
Hoši, hoši! No tak, zklidněte se.
Jamie, chviličku. Běžte do společenské místnosti.
Pardon, Jamie chce ošukat.
Běžte. Promiňte, to nic.
Steve, to je Geoff, náš režisér.
- Těší mě. - No teda. Režisér?
Říkali, že to bude jenom o škole. O tom, co tu děláme.
Takových pět minut na konci…
Já tě vykuchám!
Pět minut na konci zpráv.
Jo, jsme z relace Points West. Bude to segment po zprávách.
- Ale chce to promyslet. - Jo.
- To je Angus, mikrofonista. - Zdravím.
- A Claire, kameramanka. - Promiňte, moment.
- Čau, Sholo, můžeš na slovíčko? - Ahoj.
Pojďme do sborovny.
Promiň, dneska je tu blázinec.
Všechno v pohodě?
Jo, v pohodě.
Vlastně, Steve…
Můžeme si promluvit?
- O Taronovi… - Ano.
Steve, rychlý dotaz. Můžeme se porozhlédnout nahoře?
- A venku na zahradě? - Ne. Do pokojů klukům nechoďte.
Můžete se porozhlédnout, ale do pokojů nechodit, prosím.
Sholo, ano, rozhodně. Promluvíme si.
- Jsi moje priorita. Slibuju. - Dobře.
Promiňte. Omluvte mě.
Pusť mě, ty zmrde!
- Hoši! - Já tě zabiju!
- Jamie! To stačí! - Zabiju tě!
Riley!
- Tak co? - Jamie!
Pusť mě!
- Pojď sem, sračko! - Naser si!
Kluci.
Co?
Ty zkurvenej špekoune!
- Riley, přestaň! Dost! - Vypadni, Steve!
- Riley. Ne. - Tak pojď!
Ne, klid. Nech toho.
- Zasranej zmrde! - Jamie, pojď.
- Poškrábals mi ksicht, ty mrdko. - Jdi do hajzlu, buzno!
- To stačí. - Co, píčo?
- Pobodám tě! - Máte zákaz kulečníku, jasný?
- Už dost. - Kokot jeden!
Riley!
Furt mě bude…
Riley, co to bylo?
Ne.
Ne. Je to zasranej úchylák.
Dobře, tak se uklidníme, jo? Zhluboka dýchej.
Je zasranej magor, Steve. Je to zmrd.
Víte to, ale my s ním musíme žít!
- Otravuje nás každej den! - Ne.
No tak, musíš se uklidnit. Jenom klid.
S Jamiem jste ve skutečnosti kámoši. Neuvědomuješ si to, ale jste.
Tyhle potyčky musí skončit. Jsou zbytečné.
Olízl mi ksicht, Steve. Plivl mi do držky.
To je sexuální napadení.
Tak jo, něco ti řeknu, Riley, a nejspíš budeš koulet očima.
- „Máš na víc, Riley!“ - Jo!
To je přesně ono.
Ale jestli ještě někdy zkusíš praštit mě nebo někoho ze sboru,
tak máš vyhazov, končíš.
Jasný? Jsem tu pro tebe, jo?
Díky, Steve.
Tak jo, jdeme.
Víc se soustředit, míň se rvát. Tak pojď.
- Podle některých poslední šance. - Jo!
- Riley, ne! - Podle jiných…
Počkej. Ne, ještě jednou.
- Ne, to bylo dobrý. - Pardon.
Jenom začni trochu dál od kamery a víc popojdi, než začneš mluvit.
Času máme dost.
Podle některých poslední šance,
podle jiných velmi drahá skládka odpadu společnosti.
Radikální a progresivní výchovná intervence,
nebo stupínek do polepšovny?
Pro školu Stanton Wood
možná platí obojí.
- Fajn. - Jo, bezva.
Zkusíme to ještě jinde?
- Už točíte? - Jo.
Kurva! Do prdele!
Kunda! Nasrat!
Riley, sedmnáct.
A tři čtvrtě.
A zkusíš se popsat třemi slovy?
První: borec z Cornwallu.
Druhý: hardcore.
A třetí: drzoun.
Co řekl Jamie?
Jamie řekl…
„Charismatický, sexy a neodolatelný.“
To je debil.
Poslední otázka.
Kdyby Riley z roku 1996 mohl něco říct Rileymu z roku 1990, co by mu řekl?
Čau, Riley.
Nenech se nikým shazovat.
Nezapomeň, kdo jseš, a drž hlavu vzhůru.
Protože jseš Riley. Jseš Riley, kurva!
Do hajzlu.
…Jamie, protože by seděl vedle Rileyho.
Možná prohodit Shye a Nabze.
To nepůjde, sakra.
Mami, neřeš to. Jenom…
Jenom mi ujely nervy, nic víc.
Shyi, zmlkni a poslouchej.
Takhle to nejde, Shyi.
Hodně mě to naštvalo a my…
S Iainem už nemůžeme.
Byla to poslední kapka.
Když teď chodíš na Stanton Wood, tak my…
končíme.
Co? O čem to mluvíš?
Konec telefonátů a návštěv.
Jak to myslíš?
Nemůžeš se mnou přerušit kontakt. Jsem tvůj syn.
Mlč a poslouchej.
Je konec.
S křičením po telefonu,
urážkami, vyhrožováním, ničí nám to život, Shyi. Je konec.
Ničí vám to život?
Mami, ty ses zbláznila. Cože?
Nevyhrožoval jsem vám. Já takovej…
Takovej občas prostě bejvám.
No právě.
To se ti snažím říct.
To se mi snad zdá.
Bude to tak lepší. Pro nás všechny.
Co když…
Co když tě budu potřebovat?
Shy. Je mi 17.
Vážně se jmenuješ Shy?
Teď už jo.
A kdyby ses měl popsat třemi slovy?
Deprimovaný, naštvaný a znuděný.
Aha. To mě mrzí.
Perverzáku, vím, že mě slyšíš!
- Zasranej Paul! - Nabzi?
- Vtrhnu tam a zabiju tě! - Nabzi.
Sedí tam už dvě hodiny. Beze srandy. Zasranej Perverzák!
Nech toho. Jestli potřebuješ, běž na druhý záchod.
Paule! Dělej, vylez.
Ty vole.
Rap, jungle, drum and bass, funky house, móda.
Mám rád holky, nebudu lhát.
Mám rád styl. Nevadilo by mi být model.
Hodně lidí mi to doporučuje.
Nedivím se jim. Chápu proč.
Dobré ráno.
- Tady jsi, Stevene. Fajn. - Zvládáš to tam?
- Dobrý? - V pohodě.
Dneska je to průser, ale nedá se nic dělat.
Ten štáb bude natáčet minimálně do konce výuky.
Obrovská pomoc. Díky, Steve.
Škole to pomůže. Bude to dobrá reklama.
Měli bychom být rádi.
Jasně. Vypadají jako fajn lidi. Nevadí mi to, ale…
Stevene, čas na fyzio. Lehni si.
- Dobře. - Tak pojď.
Řekla jsem jim, že do pěti musí skončit.
- A nesmí zasahovat do výuky. - Jo.
- Aby nerozptylovali. Souhlas? - Jo.
- Vzal sis prášky? - Jo.
Mám jenom pět minut, pak se musím vypořádat s Jamiem.
Dobře.
Nejdůležitější je, že v 11:00 máme schůzku s nadací.
S Julianem a Charlotte.
Jo, já vím.
Zase budeme poslouchat,
že si v zimě nebudeme moct zatopit?
No jo.
Chci, abychom si sedli se spisy kluků
a probrali je, ať jsme v obraze, jo?
Ať máme přehled, jak jsou na tom,
jak je na tom Jenny a jaké máme plány.
- Soustřeďme se na dnešek. - Jo.
Pěknej proslov, šéfe.
Jo, dík.
Řekni nám, co je na té tabuli.
Zaprvé, Andy s Owenem,
mrzí mě to, ale máte službu.
- Dnes určitě, asi i zítra. - Jo.
- Sholo? - Ano?
Ty všechno víš, žádné změny.
Tarone je zpátky a chodí k Jenny.
A jestli ti to nevadí,
dneska by zase přišel na fotbal.
Nevadí.
Řeknu Owenovi, kdyby při fotbale byl nějaký problém.
Ale popravdě, až mě kluci uvidí hrát…
Kdo to je? Máte přání?
Jo, jestli můžu, dám si sem nabíjet baterky.
Jo, klidně.
Sholo, jak se ti osvědčily
Stevovy zvukomalebné audioknihy?
On něco nahrál?
Jsou moc užitečné, Steve.
Jmenuji se Shola Marshallová.
Mám 28 let.
Ve škole Stanton Wood pracuji něco málo přes měsíc.
Všechny dotazované žádáme, aby se zkusili popsat třemi slovy.
Řekla bych, že jsem cílevědomá,
oddaná,
flexibilní.
Pamatujete, jak sem chtěli poslat místního poslance,
aby se vyfotil s chuligány?
Jak se jmenuje?
Ctihodnej poslanec Náfuka, co každý prase na farmě ošuká?
- No tak. - Kristepane.
Do prdele, Jamie! Musím jít…
Stevene, jmenuje se Hugh Montague-Powell.
Vyslovováno „Poul“.
- Jasně. - Takže tak.
Přijede v pravé poledne, aby ho natočili v rámci té relace.
- Jo? - Dobře.
Je v kontaktu se štábem, chce, abychom mu ukázali školu,
před kamerou mu potřásli rukou a poděkovali, jak nám dojebal zemi.
Kdyby Jamie z roku 1996 mohl něco říct Jamiemu z roku 1990, co by mu řekl?
Ty jo, to jsme dělali v ájině. Takže…
Můžeme.
Jamie, ty jeden sexy parchante, obejmi svoji babičku.
Dej si tu bacha na ty falešný svině.
Nedá se jim věřit. Nos u sebe kudlu.
A zasraným fízlům taky nevěř.
Nepůjčuj Paulovi kazetu Mr. Scarface.
- Skvěle. - Moment, neskončil jsem.
Jamie, nechoď na Freyinu párty. Nedávej si koks, ty jseš na éčko.
Napíšu celou knížku. Nehul ten metakvalon, co ti dali.
- Nedávej hlavičku tý zrzce. - Střih.
Odpůrci těchto škol často poukazují na náklady.
Koneckonců, z kapsy daňových poplatníků
jde na každé dítě 30 000 liber ročně.
Platíme problémové mládeži luxusní soukromou školu,
nebo investujeme do radikální společenské procedury,
která promění shnilá jablka v cenné ovoce?
Kritici takového zařízení argumentují vysokými náklady,
nedostatkem personálu a přílišným nebezpečím.
Policie sem jezdí tak často, že má speciálně pověřeného příslušníka.
Vždycky mě zaráží, že člověk s tvým vkusem,
který se tak orientuje v dobré hudbě,
považuje Tupaca za dobrého rappera.
To tak.
No, Cal se mnou souhlasí, Ash taky, Shy taky…
Tak teď pěkně kecáš. Jasný?
Snobskej Cal ví úplný hovno.
A ptát se Ashe je jako se ptát nějakýho…
A Shy? Ten nerozezná Tupaca od Garyho Barlowa!
- Akorát poslouchá Bennyho. - Dělám si srandu, Jamie.
Chápu. Souhlasím s tebou.
Jseš kokot, Steve.
Jamie, nemůžeš mi… Heleď.
Nemůžeš mi jen tak říkat, že jsem kokot nebo teplouš.
To prostě nejde.
No dobře.
Vyhráls, sakra. Spokojenej?
A mrzí mě, že jsem Rileymu plivl do huby.
Pokračuj.
Vím, že nemám Rileyho vytáčet,
zvlášť když jsem vám to s Jenny slíbil.
Vím, že máš dneska frmol a že si vybírám ty nejblbější chvíle.
Mám poslední varování a hrozí mi soud, jestli se to bude opakovat.
- Přesně tak. - Jo.
To je ono.
Je to jednoduchý, Jamie.
Dej Shyovi pokoj, nebo ho zničíš.
A nechtěj Rileyho zabít, protože jednou se ti to podaří.
Říká mi tlustoprde.
Já vím. Chápu tě.
Ale mám přehled, kdo tady komu nadává,
a ty jsi na špici, příteli.
Takže když nadáváš ostatním, musíš počítat, že ti to oplatí.
To je fér.
- No jo. - No jo.
Překvap nás a nenech se vždycky vytočit.
To tak.
No teda, super lekce, Steve. Jseš úplnej mudrc.
Nikdy to s tebou nevzdám, Jamie. Nikdy.
Pojď. Mazej na angličtinu.
Dost blbostí. Jdeme, jdeme.
Tak jo. Tomuhle se říká tělo.
Čistá krása.
Tohle je biceps. Má dvě hlavy, krátkou a dlouhou.
Vzadu je triceps.
Chcete vidět něco dobrýho?
- Tohle je umělecký dílo. - Proč si sundáváš triko, vole?
Hrozně jsem jel na speedu.
Kdysi jsem na něm ujížděl. Hlavně s Captainem Morganem.
Však to znáte, ne? Zlatý časy.
Ale abych to zkrátil,
naboural jsem do prodejny lístků na metro a málem zabil hromadu lidí. Ale nezabil!
Původní skla.
- Ale jdi. - Vážně.
- Musí mít stovky let. - Památka 1. třídy.
Co symbolizuje rytířova volba
a jak Chaucer pomocí ironie rozvíjí postavy a témata?
- Kde v prologu jsme to byli? - Ashi!
- A kdo je… - Co?
Riley, Ashi, co se děje?
- Ty vole! - Kluci.
Hej!
- Majlant. - Počkej.
Bože, nerozbij to okno!
Natočím to!
- Co? Bezva nápad. - To nám…
- Už točím. - To nám nepovolí.
- To nic. Obličeje rozmažeme. - Paráda!
- Ježišmarja. - Hele.
Hoši!
Přesně to chceme.
Fakt to natáčíš? Tohle neodvysílají.
Doufám, že to ukazují tobě, a ne mně.
Proč doufáš, že mně? To je sprostý, Geoffe.
No…
Chováte se jako zvířata v zoo.
- Jak zvířata v zoo. - Dobré ráno, Tarone. Vítej zpátky.
- Za co to bylo? - Tak pokračujeme?
Výborně. Jen běž. Tak, Shyi.
Dal bych si to s kečupem.
- Dáš si? - Naser si.
Všechno v pohodě?
Řekni, kdyby sis chtěl promluvit.
Hoši, ještě deset minut a pak…
Ty sráči!
Už jdou.
Nekousej si nehty.
Není to lehký.
Líbí se mi, jak z tohohle místa dýchá minulost.
Tady jsou. Jako tři lvi na anglickým dresu.
- Ahoj, Owene. - Rád tě vidím.
S čajem ani sušenkama si nelamte hlavu.
Ne, nic nemáme.
I když sklenka šampaňského by bodla, že?
Ta zdejší atmosféra je prostě úžasná.
Vždycky je to takové…
Bum. Tady se dějí opravdový věci.
Jo. Rád tě vidím, Charlotte. Díky, že jste přišli.
- Jistě. Kdykoliv. - Ano.
- Juliane, tahle schůzka… - Ano?
Zkuste to urychlit. Myslím, že chce…
- Kdyby to šlo… To bylo neslušné. - Jasně. Ne, ne.
V pohodě, žádný problém. Tak začnu tím,
že jako vždycky řeknu:
Jen tak dál.
Steve, i vy ostatní,
to, co jste tady dokázali…
to je…
V autě jsem Charlotte říkal,
že to, co tihle lidi dokázali, je…
Blábolím. Charlotte, prosím.
Tak tedy…
Na minulé schůzce
jsme se bavili o dvou různých fázích.
Ale ve skutečnosti se zdá, že z mnoha důvodů
bude možné tyto dvě fáze spojit do jedné.
Když je teď Stanton Wood na prodej,
znamená to, že…
Takže budovu vyklidíme v prosinci.
Promiň, můžu tě zastavit?
- Co tím chceš říct? - Cože?
- Co to znamená? - Jaké vyklízení budovy?
Chcete říct, že nadace školu prodává?
Ano.
Stalo se to, že se nám podařilo…
Ne, moment.
Nevěřím vlastním uším. Takže…
Moment. Vždyť jsme…
Při několika příležitostech jste akorát nezávazně probírali,
jak by šlo dlouhodobě a logisticky přistoupit k uzavření školy.
To je všechno, ne?
Mám pravdu?
- Ano. - Ano.
A najednou vyrukujete s tím, že už je to hotová věc?
Jsem snad…
Charlotte, zmiňovala jsi vyklizení budovy v prosinci.
Takže…
hodláte školu uzavřít za necelý rok a půl?
- Takhle to myslíš? - Proboha.
Steve, máme na mysli prosinec 1996.
- Máme v plánu… - Za půl roku?
Takže uprostřed školního roku?
- Klid… - To nemyslíš vážně!
Nechte mě domluvit.
Povězte nám o škole Stanton Wood.
Je to takový prototyp.
Chceme do internátního vzdělávání vnést rehabilitační přístup.
Podle jednoho finského modelu.
Pardon, Steve. Můžeme to dát ještě jednou?
Pořád vypadáte docela rozrušeně…
Ne. Vážně? Jsem v pohodě.
…v dnešní době absolutně neudržitelné.
Sklapni.
- Prosím? - Drž už hubu.
- No tak. Věděli jsme, že to přijde… - Buď už zticha.
Buď už zticha.
Buď zticha.
Nebo přelezu přes stůl a uškrtím tě holýma rukama!
Jak by se ti to líbilo?
Výhrůžky smrtí jsou přes čáru, Steve.
- Sklapni! - No tak!
- Sklapni! - Steve!
Sklapni!
Panebože.
Ježišmarja, Steve.
To nic.
Tihle kluci jsou neobyčejně složité osobnosti.
Neobyčejně složité.
A jak víte, máme nulovou jurisdikci je tady držet.
Takže kromě morální a logistické
a emocionální a vzdělávací pohromy, kterou jim způsobíte,
se obávám, že když oznámíte,
že škola v pololetí zavírá, kluci odsud zmizí.
Musíme se o ně postarat.
Tohle je jejich domov.
Tahle škola se jim snaží zachránit život, chápete?
Máme tu frmol, bordel, složitý případy.
Všude, kam se podívám,
každej den, celej den.
Nemůžete to prostě utnout.
Nemůžete zmáčknout tlačítko a říct konec.
Potřebujeme mnohem víc času.
Dobře.
Pokračuj, Charlotte.
Už je…
Je pozdě.
Je to definitivní. Stanton Wood jsme prodali.
- Bože můj. - Je mi líto.
Dejte mi chvíli. Už to nezvládám.
Jo.
Pro začátek nám zkuste popsat, jaký máte s chlapci vztah.
- Co si o nich myslíte? - Oficiální odpověď?
ZÁSTUPKYNĚ ŘEDITELE
Jsou to nesmírně komplikované osoby,
které potřebují obrovské množství takzvané speciální pedagogické péče.
Je to vyčerpávající, složitá, náročná práce
a ničí nás.
Jsme špatně placení, chybí nám personál
a jsme trvale podfinancovaní.
Jsem zčásti vězeňská dozorkyně, zčásti zdravotní sestra,
zčásti semetrika, zčásti máma,
zčásti…
- No, však víte. - Ano, chápu.
- Neoficiální odpověď? - Povídejte.
Já ty kluky miluju.
Kurva.
Co to kurva kecáš?
- Ptali se mě… - Ne!
OXYKODON
Ahoj, Steve.
- Mám takovej vztek. - Já vím.
Já vím.
Jsem s tebou.
Jsem vytočenej. Nevím, co dělat.
Panebože.
Naši krásní, nezbední kluci.
- Jo. - Steve.
- Naši kluci. - Já vím.
Jo.
Pomůžeme jim to překonat. Jednomu po druhém, jo?
Jako vždycky.
- Jako vždycky. - Jo.
Víš přece, že nás k nim nepustí, ne?
Steve, brzo…
Brzo skončíme na dlažbě,
bez práce a budeme pro ně cizí.
- Ale teď jsme tady. - A pak…
- Máme čas do Vánoc. - Teď jsme tady.
- Pak už je nikdy neuvidíme. - Tady máte.
Kdyby něco, zavolejte.
Shy a Benny, je to tak? Údajní experti na drum and bass.
Ne, hele…
Atomic Bass Recordings, jasný?
Budeme větší než kdokoliv jinej.
Tady Shy bude ředitel. Povede nahrávací studio.
A já budu šéfovat klubu.
- Nočnímu klubu? - Jo.
Všechno v jedný obří budově. Kancly, obchod, studio
a v suterénu klub.
A na střeše skleníky s trávou, vole.
- Jasný. - A to bude v Londýně?
Jo. Stopro.
Hele, musí tam bejt i pevnost,
protože tadyhle Shy je tak trochu hledanej.
Musíme ochránit ředitele. Shye, našeho Opičáka.
- Jak to? Můžu se zeptat, co se stalo? - Shy je hledanej.
Rozřízl týpkovi ksicht.
Nabeele, zmlkni. To stačí, hoši.
- To nejde. Přestaňte natáčet. - Steve…
Prosím vás.
I když jim rozmažete obličeje, nemůžete je nechat mluvit o…
- Už je tu! - Nehodí se to.
- Chápu. - Já myslel, že si…
- Jsou na chodbě. - Dobře, díky. Už jdu.
- Můžete přestat natáčet? - Hele…
To se mi nelíbí. Nic z toho neodvysíláte.
- Neodvysíláte to. - Úplně chápu.
Steve, moc mě to mrzí. V pořádku…
Mě to mrzí. Není to v pořádku.
- Slibuju, že to nepoužijeme… - Steve, už čeká!
Hele, přijel ten chlápek, a to jen proto, že jste tu vy,
tak ho natočte a končíme!
Do prdele.
- Dobrý den. Steven, ředitel. - Zdravím, Stevene.
- Dobrý den. - Těší mě. Pojďte za mnou.
To stačí!
- To je Amanda. - Vítejte ve Stanton Wood.
- Amando. - Zástupkyně ředitele.
- Henry Harvey. - Henry Harvey.
To je Sarah z našeho skvělého týmu.
- Těší mě. - Saro.
Tudy.
- To je opravdu něco. - Tak…
Tohle je taková společenská místnost.
Hele, tamhle je. Už jde.
Všichni už na vás čekají. A jsme tu.
Všichni se posaďte. Mělo by tu být dost míst.
Výborně.
Vážení, tohle je Hugh Montague…
- Pardon, nevím, jak se… - Sir Hugh Montague…
Powell. Montague-Powell.
Psáno „Powell“, vyslovováno „Poul“.
- Jako Anthony… - Poul.
Ale koho to zajímá, že?
- Vítejte ve Stanton Wood. - Děkuju.
Pane Powelle, já jsem sir Benjamin Griffith.
Výborně. Rád tě poznávám, Benjamine.
Tak, hoši, určitě to všichni víte, protože jste bystrá mládež,
ale jsem váš místní zastupitel v parlamentu,
váš poslanec.
Takže se dřu ve Westminsteru
a rozhoduju o všem možném, od zahraničních válek
přes cenu fazolí
až po platy učitelů.
Brzy budete moct volit i vy,
pakliže neskončíte ve vězení,
a měli byste svůj hlas využít moudře.
Měli byste zvážit, kdo ochrání vaše peníze,
váš majetek, vaši svobodu.
Nic z toho nemáme.
Pardon, ještě jednou.
To je jedno.
Kluci se teď učili o demokracii.
Víte, probírali jsme demokracii
v semináři o Rusku a komunismu.
Vidíte to.
Usiluji o to…
Když zrovna necourám po podobných setkáních s lidmi,
usiluji o to, abychom se touto cestou nevydali.
Komunistická Británie by nebyla zelenou a přívětivou zemí,
z jaké se dnes těšíme.
Bezvadné.
Bezva, to bylo skvělé.
Inspirativní. Udělejte si pár fotek…
Nějaké dotazy ohledně dění v Londýně?
No tak, hoši, obvykle se nestydíte projevovat.
Drby o princezně Dianě? Státní tajemství? No tak, pánové, ptejte se.
Ano, mladý muži?
Pane, mě by zajímalo,
jestli vás to učí na školení pro poslance,
nebo jste byl vždycky takovej píčus.
- Cože… - Shyi!
Ten se toho nebojí.
Děláš si prdel?
Pane.
Fakt by mě to zajímalo.
Tohle nepoužijete.
Jenom jsem se chtěl zeptat.
Však se můžeme ptát. Říkal jste to.
- Můžu se zeptat? - „Poul!“
Říkal jste, že můžeme.
Uklidněte se.
„Poul!“
Odpovězte prosím, pane Powelle.
Blbost. Je to rasistický.
Zajímavé, Tarone. Proč je to podle tebe rasistické?
Nevím, to mi řekni ty.
No, jestli o to stojíš, dobře.
Třeba je to dobrý nápad.
Možná máš pocit,
že kdyby nějaký jiný kluk mluvil se Sholou stejným stylem
a řekl jí to, co ty, nepotrestali by ho tak přísně.
Rozumíš mi.
Protože jsem černej a ona je černá, nevěděj, co se mnou maj dělat,
a maj mě za magora, násilníka…
Dobře, zastavím tě. Důrazně nesouhlasím.
Jasně, že jo, Jenny. Jak jinak. Protože jste všichni stejný, kurva.
Opatrně, Tarone.
Řeknu ti, jak to působí na mě, ano?
Řekni.
Měsíc vyloučení z kolektivu a mimořádná sezení se mnou
za opakované sexuální narážky, nadávky
a jeden případ velmi nevhodného fyzického kontaktu se Sholou.
Kdyby zavolali policii a vyvedli tě odtud…
Jo.
…váhala bych, jestli je to spravedlivé.
Ale podívej se na Rileyho.
A na Jamieho začátkem roku.
Podle mě jsou ty tresty nesmírně spravedlivé,
promyšlené, ba až mírné.
Kdybys ty věci řekl Shole v normální škole,
bez debat by tě vyloučili.
A Shola tě mohla zažalovat.
Saro, to vypadá krásně.
- Díky, Saro. - Krásně.
- Děkuju. - Díky.
Vzal i můj.
- Nechte toho. - Dal jsem gól.
Nejseš Alan Shearer. Dals jeden gól.
- Ten je můj. - Není.
Ne. Co děláš?
Vzal ti to jak malýmu děcku.
Ne, kámo. To si vezmu.
- Nezačínejte. - Co kurva děláš?
Hele, poslyš.
Šikula, žes dneska neochmatával Sholu.
- Cos to řek? - Jo.
Má vymakanou postavičku, co?
- Do hajzlu! - Ty vole! Jo?
Tak co je?
Tak pojď, kurva. Co je, ty srabe? Co uděláš?
Padejte z kuchyně!
- Dej mu! - Padejte!
- Nechte toho! - Pořádně!
Kolikrát vám to mám říkat?
Do hajzlu.
No ty vole.
Proč jako zdrháš? Proč zdrháš, Jamie?
Ty zmrde!
Kurva!
Tak pojď!
- Pozor! - Dej mu do držky!
Ne! Přestaň!
Všichni se uklidněte, sakra!
- Do píči! - Ty vole!
- Kurva. - Do hajzlu!
Proč se pořád chováš jako debil?
Co?
Proč se pořád chováš jako debil?
- Já tě zabiju, Shyi! - Ne!
- Zabiju tě! - Tak dost!
Kdyby Shy z roku 1996 mohl něco říct Shyovi z roku 1990, co by mu řekl?
Na to asi kašlu.
Dobře, tak skončíme.
Ne, chci natáčet. Myslím to vůči sobě. Nesnáším…
Někdy nesnáším sám sebe.
Aha. Dobře, tak to ukončíme.
Ne, chci natáčet.
Dobře.
Byl jsem posedlej hulením trávy a cigár
a pitím citronových radlerů
a rumu.
Pořád jsem chtěl jenom chlastat
a byl jsem agresivní na mámu a nevlastního tátu.
A vážně jsem ublížil jednomu klukovi.
A bodl jsem nevlastního tátu.
A sakra.
Jenom do prstu. Nic mu není.
Nakonec nás to vlastně…
Nakonec nás to sblížilo.
A stejnak má tlustý prsty.
Jo, je to čurák.
Steve nám výslovně řekl, ať sem nechodíme.
Podle mě myslel, když jsou tu kluci.
- Mně se to nelíbí. - Nikdo tu není.
Pojď sem, Claire. Zaber ty kresby.
- Claire, netoč to! - Neboj.
Nerad o tom mluví, ale Steve měl vážnou autonehodu.
Asi před dvěma…
Vlastně už je to před více než třemi lety
a nebylo to hezké.
Vystříhávali ho z auta na kruhovém objezdu.
- Půjdeme už? - No teda.
Bože.
- „Shy.“ - „Shy.“
- Vypadá jako hodnej kluk, co? - Jo.
- Geoffe, uhni ze záběru. - Já…
Nevím, jestli jim prolézt šuplíky.
- Možná jen poličky. - Je to rozbité.
- Natočilas ty plakáty? - Co v tom sakra je?
Zkoušeli jste, jak je to těžké?
Podívej se dovnitř.
Regulérně batoh plný kamení.
Děkuju.
Prosím poslechni si alespoň, co ti chci říct.
Teď si tak říkám, že jestli hledáme důvod,
proč nemáš REM spánek,
stačí si poslechnout tuhle hudbu, že?
Je hrozně rychlá, trhaná a řinčivá.
Je hodně energická.
Nemyslíš, Shyi?
V poslední době jsme udělali velký pokrok.
A jejda. No dobře.
Nějaký problém s mámou a Iainem?
Stalo se něco, o čem nevím?
S Bennym všechno v pořádku? S plány na studio?
Pořád tě baví věda?
Geologie?
Co kdybychom vytáhli některé tvé schéma?
Přestaň předstírat, že mě znáš!
Vůbec mě neznáš!
Víš jenom to, co ti řeknu!
Dobře, Shyi.
- Cale, končíš. - Dej mu pořádně!
Prašti toho teplouše.
Nebuď jak holka. Dělej, Cale.
Oplať mu to!
Shyi, půjdeš…
- Půjdeš na chvilku se mnou? - Já vím, co řekneš.
Jenom na chodbu. Na vteřinku.
Prej že jsem holka. Tohle mi chybělo.
Slyšel jsem, co se stalo u Jenny.
Ta židle tě naštěstí nechce žalovat.
Moc vtipný.
Shyi.
Dobře, byl to blbý vtípek, co? Ubohý.
Myslím, že jsme vždycky byli upřímní.
Poznám, že s tebou něco je,
a chci po tobě jen to, abys využíval naši pomoc.
Využívej lidi, kterým tu na tobě záleží.
Mluv s náma.
Se mnou, Amandou nebo klidně s klukama. S kýmkoliv.
Protože nejsi sám, Shyi. O to tady jde.
No tak.
Nebo zavolej mámě.
Může s Iainem přijet a společně to probereme.
Kristepane.
Jdi už do hajzlu, Steve!
Kámo, nechci nic probírat. Už toho mám plný zuby.
Mám plný zuby Jenny.
A taky tebe.
Jo, to chápu.
- Chápu. - A co ty, Steve?
Promluvme si o tobě.
Proč ti na mně kurva záleží?
Ty magore.
- Shyi. - Co jseš vůbec zač?
Jseš alkáč nebo něco?
Všechny dotazované tady žádáme, aby se zkusili popsat třemi slovy.
Aha.
Hodně, hodně unavený.
A… co kluci?
Co si o vás myslí?
Cale, dělej něco! Napal mu mezi nohy!
Tak jo, pánové, sedněte si, prosím.
Dnešek se z různých důvodů vymkl kontrole…
Asi že jsem v pohodě.
Ashi, dobrý? Riley?
Teda jsem kokot, vocas, sráč a kretén…
A mohl bych je všechny nechat zatknout za slovní napadání
a nenávist vůči Irům,
ale myslím, že mi možná…
Doufám, že mi věří.
Minule jsem mluvil o stáří planety.
Tahle čára, kluci,
tohle celé je stáří planety.
Tady všude dokola.
Až tady.
Daleko, daleko, daleko do města, jasné?
Zažijete tu vypjaté situace,
protože kluci se štvou navzájem,
štvou je autority nebo…
Až tady…
…jejich rodiče.
- Až tady je lidstvo. Chápete? - Ty vole.
To se vám snažím…
Lidi je zatratili z různých důvodů,
takže všichni zaměstnanci jsou tu, protože chtějí.
Chápete? To se vám snažím…
A to o něčem vypovídá.
- Jak staré jsou ty kameny? - Jak cyp.
Ne, křída, Jamie, křída. Obyčejná křída.
- Víte? - 50 milionů!
- Ne. - Jo, Benny.
- Cože? - A…
Může mi někdo… Ví někdo, z čeho je křída?
- Z křídy. - Ty jseš debil.
- Drž hubu. - Z křídy, vole.
Z miliard drobných, rozdrcených…
Co říkáš, Shyi?
Z miliard rozdrcených…
- Jo, to je ono. - Ne, já nevím.
Máš pravdu.
- Ne, nevím. - Máš pravdu.
POBŘEŽNÍ SKALNÍ ÚTVARY
Jsou to v podstatě miliony a miliardy rozdrcených zkamenělin.
Například mušle…
Kdyby tě učitelé měli popsat třemi slovy,
co by asi řekli?
Jak říkám. Každej den úplně něco jinýho.
Někdy by řekli…
upovídanej, chytrej, pohodář.
A jindy zas…
nešťastnej, vyrušující, protivnej.
Musím říct, že působíš jako hodně emočně inteligentní člověk.
Já vím. Je to jako koukat na noční oblohu a snažit se ji celou zapamatovat.
- Nerozbreč se, Steve. - Cože?
Viděli jste to. Je tady chaos, že?
Ale podle nás to funguje.
Můžete ty kluky zavřít a zahodit klíč,
ale my v tom vidíme přínos.
Existuje alternativa.
- Vypadni, ty sráči! - Pojď sem, ty hajzle!
Hoří!
Steve!
Hoří!
Steve, kdo to spustil?
Někdo to spustil.
Zkusíte třemi slovy popsat své kolegy?
Super. Mimo záznam?
Ano, rozhodně. Je to jen pro zábavu a jako terapie.
Dobře.
Steve…
Steve je…
frajer.
Je to správňák.
Na nic si nehraje.
Jo. Je tu šéf.
Chápu to.
Jasný?
Nesnáším školu.
Mám stresy jak blázen.
Zákaz kulečníku mi v podstatě zničil život!
Chybí mi drogy a kundy.
- Chtěl bych vocaď vypadnout! - Dobře.
Hele…
Tohle by se ti mohlo líbit, Jenny.
Mluvil jsem s Opičákem.
- Se Shyem? - Jo.
Říkal, jak naše mámy vždycky do všeho strkaly nos.
Víš?
Prudily nás.
„Přestaň s tímhle a tamtím.“
„Nedělej tohle a tamto.“
„Zničils nám rodinu.“
Shy říkal: „Mně to chybí, kámo.“
A já na to…
„Ty jo, mně taky. Stejská se mi.“
Po mámě.
Zničil jsem jí život.
Ale už je to tak, Jenny.
Teď to víš.
Jenny. Jenny, Penny, Menny.
Tady to máš. Ať se ti to líbí, nebo ne.
V podstatě to stejné jsem dneska odpoledne řekla Taronovi.
- V normální škole… - By ho zatkli. Pardon za upřímnost.
Přesně. To se snažím říct.
Ale podle Sholy jsme…
A když říkám „my“, myslím tím vás, školu – byli tak laxní,
že to hraničí s nedbalostí…
Pardon. Promiň, Jenny.
Straší tu ještě ten zatracený štáb?
Myslím, že už skončili.
- Byli všude. - Snad skončili.
Ahoj, Steve. Dneska jste teda měli den.
To jo.
Shy jen o vlásek unikl vězení v londýnským Toweru
za urážku lorda nebo sira.
Je to sir? Jo, je.
- Jo, Amanda mi to říkala. - Ty vole.
V životě se mi nikdo takhle nepříčil.
A to načasování.
Chudák Shy. Je veselej, smutnej a pak bum, geniální komik.
Jo, o tom chci mluvit.
Nebo, Steve, chceš…
Ne, můžeš.
Dobře.
Dneska jsem s ním měla katastrofální terapii.
Rozmlátil židli,
ale asi bych se měla vrátit ještě dál
k minulému čtvrtku nebo i předminulému.
Všimla jsem si výrazné změny v jeho otevřenosti tomu,
co tu týden co týden děláme.
Úplně si přestal psát deník.
Přestal s ranními afirmacemi a dechovými cvičeními.
Prý je to k ničemu.
Dřív tak ochotně mluvil o svých nočních děsech
a pichlavých pocitech.
A za poslední měsíc…
Jo, jako by se úplně stáhl do sebe.
Jo, Steve, je to tak.
- Dělá mi starost. - Jo.
Myslím, že v partě je všechno v pohodě.
- V té jejich drum and bass partě. - Zdá se, že jo.
Už chčije, hele.
Jo, bere si věci moc k srdci, ale…
S Bennym nemá problém, s Calem taky ne.
Jo, poslední dobou byl tichý.
Jo, on…
On…
Zeptal jsem se, jestli nechce, aby přijeli rodiče,
a reagoval dost špatně.
Ale většinu času byl hodně tichý. Až do toho skandálu s píčusem.
Vím, že tady nad tím přivíráte oči…
Nad marihuanou.
To bych zas neřekla. Děláme, co můžeme.
- Jsou to rekreační uživatelé. - Nejde dělat všechno.
Myslím, že Shy radši kouří o samotě.
Tu trávu potvrzuju. S Owenem máme co zlepšovat.
Pohlídáme to. Ale s trávou to tu vždycky bylo ošemetné.
On doopravdy touží…
A já s ním skutečně soucítím.
Doopravdy touží dostat se ze svých problémů.
Owene, ruka, vole!
Podívejte…
Teď vážně nekritizuju nikoho konkrétního,
ale takhle jsem se tu ještě necítila.
O Shyovi jsem s tebou chtěla mluvit před dvěma týdny.
Tento týden jsem tě znovu žádala dvakrát.
Jo!
To je tvoje základní povinnost.
Jenny, měli jsme frmol.
Víš, že sem chodím ráda, a moc si vážím toho, co děláte,
ale Steve, nemůžeš dělat všechno.
A s někým, jako je Shy…
Tak co kdybys vykouzlila další personál, Jenny?
Nechci nikoho očerňovat, ale Steve…
nemůžeš přece zvládat…
Zastavím tě, než někoho urazíš.
Stejně už je po všem.
Jak to myslíš, že je po všem, Amando?
Zavřou nám školu.
Chci být ve Stanton Wood,
ale někdy chci mít zase čtyři roky…
začít znova a neposrat to.
Zkusit to znova, ale ne v mojí hlavě.
Neposrat tolik věcí,
necítit se, že za všechno, co poseru, můžu já.
Že se toho už nezbavím.
A co ty, Steve? Promluvme si o tobě. Proč ti na mně kurva záleží?
- Shyi. - Co jseš vůbec zač?
Jseš alkáč nebo něco?
Je konec. Konec telefonátů a návštěv.
Nemůžeš přerušit kontakt. Jsem tvůj syn.
Mlč a poslouchej.
Je to tvoje vina, Steve.
Je to tvoje vina.
Musím se vrátit k práci. Zatím se měj, Jenny.
Běž! Dělej!
Steve.
Promiň.
To nic.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jo. V pohodě.
- Tak ahoj. - Zatím.
Jdi do hajzlu!
Jsi v pořádku? Dobrý, Sholo?
Jo, dobrý.
Dobře. Amando, podepíšeš mi to, prosím?
Jasně. Jo.
Při fotbale žádný průser?
Ne.
Myslím, že jsem je docela vyškolila.
Možná jsem naivní,
ale všichni se chovali slušně a Tarone mi neřekl ani slovo.
Tak jo, obejdu pokoje a ubalím si cígo.
Jasně.
Jo.
Jak pravil slavný básník: „Musíme bafat, dokud nám ústa slouží.“
Jo, Sholo?
Zůstaneš ještě chvilku? Můžeme si popovídat.
Teď?
Jestli ti to nevadí.
Klidně.
Pojď ke mně do kanclu.
To byl den.
Jo, než začala ta bitka o řízky,
šlo všechno hladce, byl to pohodový den.
Tak, pěkně popořádku.
Takže ty přiblblé nahrávky. Vím, že jsou trapné,
ale nebyl čas na instruktáž, proto je nahrávám.
Jsou bezva, Steve.
- Fakt? - Jo.
Shole se ty nahrávky prý fakt líbí, Steve.
Fajn. A máš už lepší rozpis služeb?
Jo. Ten nový harmonogram je super, děkuju.
Vím…
Vím, že si Amanda myslí, že…
Že na tuhle práci nemám…
Že na ni nemáš?
Na učení, na tuhle školu…
Ne, tak to není. To ne.
Doslova to tak řekla.
Ne, Amanda…
Ta toho nakecá, když je vystresovaná.
Nikdo nejsme…
Nejsme dost placení, proškolení ani dost dobří.
Nikdo. Tak se tím…
To vůbec není důvod k…
Nemůžeš to jen tak vzdát.
Je to na hovno.
Jo, já jen…
Vážně tu chci pracovat, Steve. Jsem…
Jsem v tom dobrá.
To teda jsi, Sholo.
Celá ta situace s Taronem přišla ve špatnou dobu.
Říkám si, že kdybych tu byla třeba před rokem,
řešila bych to jinak.
A jestli jsem…
Mám pocit, že jsem zareagoval pozdě,
a jestli ses někdy cítila bez podpory nebo osaměle,
opravdu mě to moc mrzí.
Sakra, Steve, rozbrečíš mě.
To je dobrý. Byla to cenná zkušenost.
Máme štěstí, že tě máme. Myslím to vážně.
Děkuju.
Ještě jedna věc, jestli můžu.
Možná zatím nevíš nebo…
Cože, sakra?
Prosinec?
Jo.
Co to přesně znamená?
Máme si hledat novou práci, nebo…
Sám nevím, Sholo.
Nevím.
Vůbec nevím.
No, aspoň…
Aspoň jsme potkali poslance.
- Opravdového poslance. - Jo.
To byla skutečná čest.
Opravdový poslanec.
Chtěl jsi probrat ještě něco?
- Ne. - Ne, dobře.
- Fajn. No… - Fajn.
Mizím. Tak zítra ráno?
- Jo. Zatím. - Zůstáváš na noc?
Jo, s Amandou a Owenem. Jo.
- Tak jo. Odpočiň si. Zatím. - V pohodě, jo.
Zavolej Shyově mámě a nevlastnímu tátovi
a poznač do spisu úplné informace
o jeho chování a našich obavách.
Plnou písemnou zprávu od Jenny a přiznání mého pochybení.
Upravit léky u obvoďáka.
Zkus vyřešit ty pokoje…
Prostě si kurva poraď, Stevene.
Točíš se v tomhle zasraným, zkurveným kruhu beznaděje.
Ty zkur…
Zavírají ti školu, Stevene.
…si kurva poraď, Stevene.
Točíš se v tomhle zasraným, zkurveným kruhu beznaděje.
Zavírají ti školu, Stevene.
…Stevene.
Makáš?
- Ty… Ty piješ? - Jo.
- Ty piješ? - Jo.
Jenom sklenku vína.
O nic nejde. Je ho tam spousta.
Vánoční červené. Měla by sis taky dát.
- Ty sis něco vzal? - Ne.
Ne, Amando. No tak. Nech mě…
Jenom si dávám sklenku vína.
Vážně. Jen sklenku vína. Dej si taky.
Víš, že to není tvoje vina.
Steve.
Ale je.
Není.
- Ale je. - Není.
Stevene, ty za to nemůžeš.
Není tvoje vina, že zavírají školu.
Ta autonehoda.
- Ta mrtvá holčička. - Ale prosím tě.
- Ne. Heleď… - Prosím.
- Co si o tom promluvit? - Ne. Teď to nechci řešit.
- Někdo umřel a ty otupuješ… - Odmítám to řešit.
- Na tebe. Šup. - Ne.
- Vezmi si sklen… - Ne.
Chci, abys o tom mluvil.
Řekni, že to není tvoje vina. Chci, abys to uznal.
Chci, aby ses na mě podíval a uznal to.
Protože kvůli tomu trpíš. Prožíváš zasraný muka.
Je to tak.
Tu bolest neotupíš ani nezastavíš,
protože ji neřešíš, Steve!
Neřešíš ji!
Se Stevem jsme tu očekávali něco úplně jiného.
Dva plné ročníky, kolem 60 dětí a skoro stejný počet učitelů.
Chtěli jsme být špičková instituce.
Ale rozpočtové škrty nás dostaly úplně do kolen
a teď jen pokulháváme v takové setrvalé krizi.
A…
Steve je z toho špatný, ale neměl by být.
Chápu to. Taky jsem z toho špatná a neměla bych být, ale proto tu pracujeme.
Oba pro tohle místo žijeme, v dobrém i zlém.
Ale spěje to spíš jen k horšímu.
Kurva…
Jdi už do hajzlu, Steve!
Kámo, nechci nic probírat. Už toho mám plný zuby.
Mám plný zuby Jenny.
A co ty, Steve?
Proč ti na mně kurva záleží?
To ne.
Ne.
To ne!
Ne.
- Amando! - Co?
- Shy je pryč. - Cože?
Je pryč. Nechal dopis na rozloučenou.
- Co? - Ať nevzbudíš kluky.
- Není tam, je pryč! - Co budeme…
- Pojď, musíme ho najít. Ale… - To nic.
Cos to udělal? Něco sis vzal, že jo?
- Co sis dal? - Měl jsem pár skleniček vína.
Lhal jsi mi, ty blbej slabochu…
Lhal jsi mi! Koukej ho najít, sakra.
Lhal jsi!
Shyi!
Shyi?
- Shyi. - Shyi!
Shyi!
Shyi?
Shyi.
Shyi!
Shyi.
Shyi!
- Zavolám policii. - Ne.
Podívej se na půdu a do sklepa. Já budu hledat tady.
Shyi!
Kdybych mohl vrátit čas…
šel bych k babičce a strávil s ní čas.
Seděl bych…
u babičky doma.
A poslouchal, jak povídá.
Nasál vůni jejího domu.
Jedl její hnusný krémový sušenky.
Prostě…
Možná bych se sbalil a…
naházel věci do karavanu a vyrazil na cestu.
Zeměpis ve stylu Thelmy a Louise.
Plnou parou do propasti.
Tati! Tatínku!
- Ahojte! - Tati!
- Tatínku!
Jakpak se všechny máte?
Tati.
- Tati. - Ano.
Jsi celý od bláta.
- Já vím. Hrůza. - Jak to?
Vypadá to nechutně.
Fuj.
- Pojďte. - Díky, mami.
Dnes máme muffiny!
- Bože, táta vypadá svěže. - Máme muffiny.
- Dobré ráno. - Ponocovals? Hořelo? Vražda?
- Všichni v pořádku? - Dobrý.
Proč jsi od bláta?
Ale… To nic.
- Všichni v pořádku? - Jo.
- Náročný den? - Jo, náročný.
- Jdeme. Přijdeme pozdě. - Pojďte, holky.
Nezapomeňte, buďte hodné, milé, chytré, skvělé, hlavně v…
- Běhání. - Ne, hlavně v…
V malování.
Hlavně ve fyzice. A vynálezech.
Prospi celý den. Nic nedělej.
- A pak uvař, jo? - Jo. Dobře.
- Miluju tě. - A já tebe.
Pojďte. Jdeme, holky. Přijdeme pozdě. Honem!
- Jdeme. - Pa, tati!
- Fyziku nemáme. - Šup, šup. Nasadit aktovku.
Tak, Sholo, tady Steve.
Ale to už víš, takže bla, bla, bla.
Klidně to ignoruj nebo si to poslechni. Jak chceš.
Vůbec tě nenutím.
Takže Ash. Ashe si zamiluješ.
Je to takový horkokrevný machr,
okradl by tě o poslední halíř.
Je to pěknej darebák, ale je hrozně chytrý a vtipný.
Je s ním sranda.
Benny. Benny o sobě dává hodně vědět.
Někdy to vypadá, že tu spíš pracuje, a ne studuje.
V krizi potřebuješ Bennyho na své straně,
protože umí věci řešit.
Nedávno mu umřel táta. Neměl možnost se s ním rozloučit.
Asi byl ve vězení.
Takže uvnitř se skrývá truchlící kluk.
Riley. Ach jo, to je případ.
Riley má úplně jiný náboj než my ostatní.
Je to fascinující, úžasný kluk.
A je neúnavný.
V jednom kuse bojuje s ostatníma nebo se sebou.
Má v sobě šílenou energii.
Věčně by jenom útočil. Nikdy nepoleví.
Takový divoch.
Chodící encyklopedie. Hrdý Cornwallan. Hrozně chytrý.
Nabeel. Ten se ti bude líbit, Sholo.
Pan elegán, pan šarmantní.
A když se snaží, jde mu to i ve škole.
Jamie. I za něj samotnýho bych zasloužil výplatu.
Všechny bitky začíná on.
Když má někdo slabinu, najde ji. Ale zbožňuju ho.
Je bystrý, rozumný a umí v lidech číst.
Proto je asi umí provokovat.
Kéž by trochu zabral, protože na to má.
Chce jít studovat obchod nebo tak něco.
Má výbornýho pamatováka. Zeptej se ho na cokoliv ohledně hip-hopu.
A teď Shy.
Jako bych ho znal odjakživa.
Čím mám začít?
- Ach jo. - Co to je? Do prdele! Kluci!
Ty vole!
- Kdo to kurva hází? - Do prdele.
- Co se děje? - Všude je sklo!
Do hajzlu, to je Shy!
Zasranej Shy!
Shyi, co blbneš, kurva?
Shy v sobě ukrývá velkou dávku smutku.
Jako by viděl holou, krutou pravdu o celým vesmíru.
A mívá pravdu.
Když ti Shy řekne, proč je něco v prdeli,
je těžké mu odporovat.
Ale když chce, je neskutečně bystrý a pozorný.
A má v sobě… Jak to říct?
Takovou ušlechtilou bolest,
jestli mi rozumíš.
A modlím se, aby mu v hlavě ustaly bouře a na chvíli se tam vyjasnilo.
Pro štěstí, protože když je rozrušený,
je to, jako když v domě vybuchne bomba.
A zažívá hrozné noční děsy, které v sobě nosí i přes den.
Však uvidíš.
Ale já to úplně chápu.
Vážně to chápu a chci mu říct:
„Je to složitý a těžký, ale vydrž,
protože to nebude trvat věčně.“
A samozřejmě mu lžu.
Však mi rozumíš. Chci, aby tihle kluci
stejně jako moje děti, moje holčičky,
věděli, že v životě existuje něco víc.
Že existuje nekonečná spousta věcí,
hudba, jakou si ani neumíme představit.
A počasí a láska a možná jenom zmar, ale kdo ví?
Kdo ví?
Katastrofa se promění a stane se zítřejší radostí. Co já vím?
A že existuje někdo, koho jsme ještě nepotkali a…
No, víš, jak to myslím.
Už zase blábolím.
Ale to přece stačí, ne?
Překlad titulků: Michal Herman