Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
SVĚDKYNĚ
Pamatujte si, že když tančíte na jevišti,
každý váš pohyb i emoce se mnohonásobně zvětší!
Dokonce i váš vnitřní pocit.
Tančíte-li sebevědomě, předáte svůj pocit i publiku.
Budete-li mít pochybnosti, výsledný dojem bude zkažený.
Když uděláte chybu nebo se zpozdíte, nesmíte přestat tančit.
Když budete tančit dál,
publikum na vaše malé chyby obvykle zapomene.
Ale pokud se zastavíte, všechno se zhroutí.
Celá vaše dřina přijde nazmar a zničíte práci i kolegyním.
Takže až se do toho pustíme, musíme tančit až do konce.
- Jste připravené? - Ano!
Ghazal, pusť hudbu.
Nedo, drž rytmus.
Mami, nepřijdu na jídlo, jdeme na pizzu.
- Nezapomeň, že máš zítra školu. - Dobře!
- Tak ahoj. - Pa, miláčku.
Mami, vezmi si klíče.
Kdybys zítra zvonila, Ghazal tě asi neuslyší.
- Má věčně sluchátka na uších. - Už je mám v kabelce.
Něco nového ve škole?
Je úžasně chytrá.
Trápí ji jediná věc. Ty a tvůj muž.
Poslední dobou je taková tichá.
To je v jejím věku normální.
V jejím věku je to spíš nenormální.
Promluv si s ní zítra. Dělám si o ni starost.
Spolehni se.
Všechno nejlepší k narozeninám.
Panebože, mami. Ty jsou krásné! Děkuju.
- Ale slavím až za dva dny. - Já dávám dárky vždycky dřív.
Abych v daný den nezapomněla.
Ty jediná se mi umíš trefit do vkusu.
Všechno nejlepší, drahoušku.
Hodně zdraví do dalších let.
Díky.
Co to máš za modřiny?
Zase jsme se pohádali. Hned nato odjel do Dubaje.
Mluvila jsi se Solatem?
- Ještě ne. - Kdy s ním promluvíš?
Není v Íránu. Je v Dubaji.
Ty čtyři měsíce jsem tady protrpěl.
O půlnoci si tu někdo podřezal žíly.
Před týdnem se někdo oběsil na WC.
Mami, tohle není vězení, ale cvokhaus!
Kam jsem se to dostal?
Nebudeš tady věčně. Máš život před sebou.
Co je to za život, když ho trávím tady?
Díky Bohu jde jen o peníze. Ty se dají splatit.
- Hlavně že jsi nikoho nezabil. - Mami.
Lidi dostávají za finanční kauzy i dvacet let.
Už to tady nevydržím.
Nemůžu jíst ani spát. Zhubl jsem deset kilo.
Chtěl jsem si jenom otevřít obchod.
Ale já mám osudem dáno, že budu žít jako poddaný, a ne pán.
Ticho tam, nebo vám ukončím návštěvu!
- Ahoj. - Ahoj, babi.
Ahoj, miláčku.
Co tady děláte? Pojďte dál.
- Stalo se něco? - Co asi? Jako obvykle.
Čekáte dlouho?
Asi hodinu.
Proč jsi mi nezavolala?
Máma by mi to nedovolila.
Stydím se za to. Voláme ti pořád.
To je nesmysl, Zaro.
Nejsem přece cizí. Pojďme domů.
Vystup.
"Stydím se."
Jsem snad cizí člověk?
Drahoušku, slíbila jsem tvé mamince, že se o tebe postarám.
Bojím se soudného dne.
Aspoň že ji ta smrtelná nehoda tohohle ušetřila.
Kéž bych tenkrát byla v tom zatraceném autě s ní.
Na nočním nebi září měsíc
a já hledím do tvých modrých očí.
Ty však vidíš v očích mých
hluboko schovaný splín.
Pták, v jehož pohledu se skrývá
mnoho nenaplněných snů.
A kdyby ten pták křídla měl,
splnil by si sen a odletěl...
To je Zařin účet.
Každý večer se dívám, co přidala nového.
- Netančí nádherně? - Ale proč to dává na internet?
Dnes už to není takový problém.
Lidi dávají na sociální sítě kdeco.
Tuhle její práci ani reklamu nepotřebujeme.
Vážně se neobejdeme bez té almužny, kterou si tím vydělá?
Žárlíte, že lidi vidí, jak vaše žena tančí?
Ukážu vám spoustu podobných stránek.
Takže kvůli tomuhle se pořád hádáte?
Mám se z toho snad radovat?
Četla jste komentáře pod jejími příspěvky?
Muži jsou do vaší tančící dcery zamilovaní!
Taky se vám líbilo, jak Zara tančí, když jste si ji bral.
Říkala jsem vám, že když přestane tančit, tak umře.
Tehdy se vám to líbilo.
Prosila jsem vás, abyste jí tanec nezakazoval. Miluje ho nadevše.
A vy jste mi to slíbil.
Čím to, že jste se tak změnil?
Moje mladé já je dávno pryč.
Tenkrát jsem byl obyčejný obchodník.
Pohyboval jsem se mezi prodavači a řezníky.
Víte, co dělám teď?
Co mám kolem sebe za lidi?
Pokouším se upevnit si kariéru.
Myslíte, že mě povýší, když moje žena sdílí tahle videa?
Dřív jste z toho mála peněz, co vydělá v taneční škole, dokonce žili.
Myslel jsem, že jste tu pro nás oba. Zdá se, že jste tu jen pro Zaru.
Nechápete, o čem mluvím.
- Zara je sirotek a potřebuje mě. - Já vás taky potřebuju.
Neumíte si představit, kolik lidí čeká na moje klopýtnutí.
Snažím se, aby mě povýšili. Abychom se měli líp.
Žije v luxusním domě, jezdí mercedesem.
Loni s dcerou procestovaly sedm zemí.
Těší mě, že ji to baví.
Ale měla by mou situaci chápat a pomáhat mi.
Když bude poslušná, čeká ji šťastný život.
Nejde jen o mě a o mou situaci.
Má přece taky dceru.
Myslíte si, že je dobrá máma?
Pokud je to takhle, můžete se rozvést.
Kdybych ji nemiloval, udělal bych to už dávno.
Tak proč ji pořád tak surově bijete, když ji milujete?
Prosím vás, sedněte si.
Řeknu to naposledy.
Ať si to dobře rozmyslí.
Pokud se mnou chce žít, musí tu svou podělanou školu zavřít
a těšit se z role ženy v domácnosti.
Jestli chce mít práci, může dělat to, co moje sestry.
Ať pracuje pro charitu a těší se ze své dobré pověsti.
Když mi přestane ničit kariéru skandálním chováním,
budu s ní jednat jinak.
Ghazal.
Čeká na tebe tvá učitelka.
Pojď.
Co byste dělala, kdyby vaše dcera
podřízla vašemu synovi krk?
- To vám udělala Zara? - Ano. Pokusila se mě zabít.
Bojím se v tomhle domě napít vody.
Nevěřte jí všechno, matko. Dělá ze sebe neviňátko.
Snažím se omezovat fyzické útoky, ale ona mě pořád napadá.
Tolik jsem ji miloval, že jsem si ji vzal i s roční dcerou.
A věřte mi, že jsem byl dobrý manžel.
Maminko, koupím jí, co bude chtít,
když bude poslušná.
Její dceři dělám pravého otce.
Je to fér, že mi to takhle oplácí?
Ahoj.
- Ahoj, drahoušku. - Děje se něco?
Nic důležitého. Sedni si a chvilku počkej.
Můžete na moment?
Postarejte se o dceru, její matce na ní nezáleží. Mám o ni strach.
A zatáhněte, prosím, závěsy.
Na shledanou.
Pane Hosejne.
To je moc krátké. Chtěl jsem to mít vyšší.
Nezlobte se, ale delší než 280 cm jsem nesehnal.
Dobře, otevřete mi vrata.
Vydržte, chlapi.
Dnes vám přečteme konečný text našeho prohlášení.
Tajemnice odborového svazu učitelů paní Tarlan Gorbání
přečte naše požadavky.
Byla od samého počátku zapojena do přípravy textu prohlášení
i do jeho zveřejnění a velmi nám pomohla.
Proto bych jí jménem všech učitelů velmi ráda poděkovala.
Paní Gorbání, přečtěte nám, prosím, konečné znění.
Potom budeme hlasovat.
Mnohokrát děkuji.
Děkuju vám. Děkuju.
Těší mě, že jsem tu dnes s vámi.
Vzhledem k událostem, které se odehrály v posledních dvou týdnech,
kdy bezpečnostní složky tvrdě potlačily naše pokojné protesty,
jsem s vaším svolením změnila v textu některé pasáže.
Tyto změny budou lépe odrážet naše odborová práva
a zastanou se našich kolegů, kteří byli nezákonně zadrženi.
Pokud vím, tak o jejich situaci nemáme doteď žádné informace.
Jelikož celý text prohlášení znáte,
přečtu vám pouze nově přidané odstavce.
"Zaprvé.
Odborový svaz učitelů vyjadřuje plnou podporu
všem vězněným kolegům
a žádá, aby je příslušné orgány
okamžitě a bezpodmínečně propustily na svobodu.
Budou-li jejich práva nadále potlačována,
Odborový svaz učitelů si vyhrazuje právo svolat nové protestní akce.
- Zadruhé. Vzhledem k..." - Pardon, paní.
Promiňte, musím odejít. Je to naléhavé.
Paní Afšar, můžete pokračovat?
Zkusím se ještě vrátit.
- Něco vážného? - Ne.
Nemějte obavy.
- Ahoj. - Ahoj.
Co ti řekl?
Pojď, dáme si čaj a povím ti to.
Řekni mi to hned. Co říkal?
Chce, abys přestala provozovat taneční školu.
Nic víc?
Ne, řekl mi tohle.
Zaro, drahoušku,
co kdybys tu školu na chvíli zavřela?
Mohla by sis, nedej Bože, třeba zlomit nohu
a rok nebo dva bys musela zůstat v klidu.
Víš vůbec, co dělá?
Říká, že obchoduje s cizinou nebo tak něco.
Řekl ti s kým? Co prodává? Co kupuje?
Nebylo by slušné, kdybych se ho vyptávala.
Ale já to vím.
Problém je jeho práce, ne ta moje.
- Přeju dobrý den. - Ano?
Nerada ruším, ale mohla byste se zahalit?
- Prosím? - Muži mohou spáchat hřích,
pokud uvidí vaše vlasy.
Prosím, zahalte se.
Bůh vám dal krásu, abyste získala srdce manžela,
ne cizích mužů.
- Nezapomínejte nosit hidžáb. - Promiňte.
- Copak? - Můžu s vámi mluvit?
Dcera prožívá těžké období...
Kvůli takovým lidem je naše společnost zkorumpovaná.
Posvátné islámské hodnoty naší země devalvují.
Hidžáb je ze zákona povinný.
- Jste její matka? - Ano.
I vaše matka nosila hidžáb jako teď vy.
Jste zodpovědná za její výchovu. Pamatujte na soudný den.
Jen kvůli vám ji tentokrát nenahlásím mravnostní policii.
Ale příště už bude mít problém.
Domluvte jí, aby nosila hidžáb.
Pokud se vám naše zákony nelíbí, můžete odsud odejít. Sbohem.
Neboj se, takové věci říkají pořád.
- Mami? - Ano?
Mám tě moc ráda.
Já tebe taky, miláčku.
- Na shledanou. - Na shledanou, drahoušku.
Kdo je?
To jsem já, paní Tarlan.
- Dobrý večer. - Dobrý večer, pane Husrave.
Promiňte, že ruším tak pozdě.
To je domácí. Vařil jsem to sám.
Vím, že máte přes den spoustu práce a nemáte čas si uvařit.
Kdybyste chtěla, můžeme to sníst spolu a popovídat si.
Díky, pane Husrave, ale já už večeřela.
To nevadí. Ať vám chutná.
Schovejte to do ledničky a sníme si to zítra.
Děkuju.
- Přeju dobrou noc. - Já vám taky.
Počkejte.
Chtěl jsem vám něco říct.
Jsem tak osamělý, jak bydlím nahoře sám.
Kdybyste cokoli potřebovala, přijďte.
Udělá mi radost, když vám pomůžu.
Děkuju. Kdybych něco potřebovala, ozvu se.
A omlouvám se, že už pár měsíců neplatím nájem.
Doplatím ho, jakmile se naše rodinná situace zlepší.
To byste mě zarmoutila.
Mně o peníze vůbec nejde.
Všechny dlužné nájmy bych obětoval za jediný pramen vašich vlasů.
Teď se musí vyřešit situace pana Salara.
Mockrát děkuju.
Buďte zdráv. Dobrou noc.
Vám taky.
Pane Husrave?
Ano?
Pane Husrave, proboha, udělejte něco a zbavte tenhle dům myší.
Žádný jed ani pasti mi nepomůžou, dokud s tím něco neuděláte i vy.
Je to tu samá myší díra.
Drahá Tarlan,
já a myši si nijak nepřekážíme.
Jsou to boží stvoření. Byl by hřích je zabíjet.
Raději si na ně zvykněte.
Pak je nebudeme muset zabít.
Jenže ty myši mi ničí život.
Můžou přenášet všelijaké choroby.
Ale mně nikdy nic špatného neudělaly.
Dobře, kvůli vám se na ně zaměřím.
- Ano? - Děkuju.
- Dobrý den, paní Gorbání. - Dobré ráno.
- Zdravím, pane Faroku. - Dobrý den.
Tarlan?
Počkej chvilku, prosím.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Co se děje? - Včera jsem se ti nemohla dovolat.
- Měla jsem vypnuté zvonění. - Mám dobré zprávy.
Pánbůh zaplať.
Pane Faroku, umyjte i tyhle stěny, prosím vás.
Dobře.
Vezmi si tuhle kartu.
Je na ní 30 milionů tománů. PIN je 2020.
Moc si toho vážím.
Ale můj problém to nevyřeší.
Smažeš tím jednu synovu splátku.
Postupně umoříte všechny dluhy.
Děkuju. Jsi moc hodná.
Tak dobře. Když bude třeba, tak to použiju.
A do konce měsíce ti dáme dalších 20 milionů.
Mockrát díky.
A za půl roku splatíme i tu zbývající částku.
Dobře, během pár dnů to vyřídím.
Ano, už je zpátky v Íránu.
Dobře.
Já s ním promluvím, Salare. Nekřič na mě!
Pane Solate.
Zaro?
- Co tady děláte? - Já...
Vy dnes neučíte?
Ne, chtěla jsem s vámi o něčem mluvit.
Nechci rušit. Přijdu jindy.
Ghazal.
- Dovolíte? - Samozřejmě.
- Ahoj, babi. - Ahoj, miláčku.
- Co se děje? - Nic důležitého.
- Nevíš, kde je maminka? - Ne. Je nějaký problém?
Problém? Ne.
- Určitě? - Jenom s ní chci mluvit.
Tak jí zavolej.
Bohužel nebere telefon.
Možná ho má vypnutý. Zajeď k ní domů, jestli to spěchá.
Doma nebyla.
Ale teď by doma být měla.
Vlastně o nic nejde. Až s ní budeš mluvit, ať mi zavolá.
- Jistě. - Běž zpátky do třídy.
Můj právník už všechno zařizuje.
Měla jste mi to říct dřív.
- Do dvou hodin ho propustí. - Bůh vám to zaplať.
Nevíte, kde je Zara?
Od včerejška má vypnutý telefon.
Když jsem ráno odcházel, tak spala.
Většinou spí až do oběda.
Až se probudí, řeknu jí, ať vám zavolá.
Děkuju.
Už je té paní líp? Co u vás spala...
Řekl jsem, že to byla paní?
Ne.
Tak proč o ní mluvíte jako o ženě?
Čekala jsem, až se to vyjasní.
Kéž by to byla žena.
Ale nebyla.
Stalo se něco, pane Solate?
Promiňte.
Počkejte.
Půjdu pěšky, nebudu vás obtěžovat.
Musím s vámi mluvit.
Chci vám něco říct.
Očekávám, že mě pochopíte a pomůžete mi jako pravá matka.
V životě jsem víckrát upadl a pokaždé jsem vstal.
Ale tentokrát je to jiné.
Zbankrotoval jste?
Kéž by šlo o tohle.
Někoho jsem zabil.
Koho?
Toho, koho jste viděla v té posteli. Toho hajzla!
Vstoupil mi do života a ukradl mi mou lásku, můj život.
Bezvýznamná veš...
Takže Zara...
Těžko uvěřit, že?
Měli spolu poměr už rok.
A já zestárl o deset let!
Kvůli tomu jsme se tak hádali.
Včera jsem ho konečně zabil.
Ví to Zara?
Samozřejmě.
Proto si vypnula telefon a zamkla se u sebe v pokoji.
Co budete dělat?
Nebojte se, moji hoši už to řeší.
Dal jsem jim instrukce.
Ale buďte taky opatrná.
Jak to myslíte?
Zapomeňte na tu včerejší návštěvu.
Nic jste neviděla.
Stačí den nebo dva,
a Zara bude v pořádku.
Zapomene na něj.
Pro Zaru je to taky dobře.
Ten chlap ji vodil za nos.
Začínalo to být zlé.
Řekl jsem mu, aby zmizel, ale on mě neposlechl.
Došla mi trpělivost.
Ale Zara se mi se vším svěřuje.
Jste si jistý?
Mám spoustu důkazů.
Dost důkazů, abych si byl jistý.
Řeknu vám, kdo to byl,
až se situace uklidní.
Nebudete tomu věřit.
Lidi si můžou buď pomáhat,
nebo ubližovat.
Co kdybych dnes nepomohl vašemu synovi?
Mohla ho potkat spousta hrozných věcí.
Ale když to jde, tak bychom si měli pomáhat, viďte?
Hlavně když jde o naše nejbližší.
Synovi pomůžu i po propuštění. Můžete se na mě spolehnout.
Ani nemusíte chodit k nám domů.
Až se Zara zotaví, řeknu jí, aby vám zavolala.
Ano?
- Dobře. - Maminko?
Pomůžete mi, viďte?
Pane Salare.
Dům bez ženy je jako vězení.
Vaše matka je úplný klenot.
Hodně si vytrpěla, když jste byl zavřený.
Ona je to nejdražší, co mám.
Dělám pro ni, co můžu. Políbím ti ruku.
Nech toho, vždyť mi ji zlomíš.
Jen kvůli ní jsem tu hroznou dobu vydržel.
Jen kvůli tobě jsem se nezabil.
Já tě z vězení nedostala. To pan Solat.
Musíme co nejdřív splatit tvoje dluhy.
Nerada někomu dlužím.
Já to splatím, mami.
Už jsem mluvil s Miladem, to je kamarád.
Budu jezdit s jeho autem pro Uber. Vydělám spoustu peněz.
Pane Salare, počítejte i se mnou.
Mám řidičák, spoustu času a doma je mi smutno.
V noci nemůžu spát.
Když budete jezdit ve dne, vezmu za vás noční směny.
Tak se nám podaří splatit ten váš dluh.
Pane Husrave,
udělejte radši něco s těmi myšmi v domě!
Kvůli vám popravím každou myšku, kterou potkám!
Jen se nesmějte.
Až se tu začnou šířit nemoci, tak si to povíme.
Mami, nech toho. Dneska se pije a oslavuje!
- Pane Husrave, co podnikneme? - Nevím.
Teď budeme tancovat.
Pustím něco pěkného.
Úplně jako můj táta...
Má talent!
- Koukejte. - Já umím taky tancovat.
Já nebudu. Nabídni hostům.
Já?
Omluvte mě.
Kdybych vám mohla jakkoli pomoct, ozvěte se.
Děkuju.
- Babi. - Ghazal, drahoušku.
Ghazal, moje drahá.
Uklidni se.
Dovolíte? Půjdu si opláchnout obličej.
Prosím. Běžte.
Drahoušku, posaď se a uklidni se.
Prosím.
Promiň.
Jsi v pořádku, drahoušku?
Nechceš dnes spát u mě?
Ghazal.
Podívej se na mě.
Na hřbitově jsi mi chtěla něco říct.
Je to tak?
Ne.
Ghazal, drahoušku. Vím, že se to teď nehodí,
ale zeptat se tě musím.
Prosím tě, řekni mi pravdu.
Jedině ty mě můžeš uklidnit.
Měla Zara milence?
Všimla sis, že by někdy byla tátovi nevěrná?
Miláčku.
Před dvěma dny jsem u vás doma byla svědkem něčeho,
co mi nedá pokoj. Od té doby na to pořád myslím.
Prosím tě, pomoz mi.
Co jsi viděla?
Jak v ložnici rodičů leží v posteli bezvládné tělo.
Kdo?
To já nevím.
Ale táta řekl, že to byl jeho známý.
- A tvrdě spal. - To ti lhal.
Nebyl to žádný známý.
Kdo to byl?
Bylo to mámino tělo.
Ghazal, drahoušku. Hosté na tebe čekají.
Pojď se mnou. Pojď.
Paní Gorbání, přijměte upřímnou soustrast.
Bůh musel vaši dceru moc milovat, když si ji povolal během muharramu.
Ať je jí zem lehká.
Teď se musíme o Ghazal i jejího otce dobře postarat.
Nemají nikoho, kdo by to udělal.
Spánembohem.
Už je ti líp?
Jsi unavená?
Řekni jim, že chceme jít domů.
Sestři, už to skoro dokapalo. Podíváte se?
Hned přijdu.
- Proč ti dávají ten lék? - To tělo v posteli bylo mé dcery.
Dobře, už jsem to slyšel.
Probereme to potom. Děkujeme.
To není možné, mami.
Soudní lékař zkoumal každou jizvu a všechno zanalyzoval.
Ghazal nevěděla, co říká.
Bez důkazů ho nemůžeme očernit.
Na hřbitově nebyla při smyslech.
To je normální. Je v šoku.
V takhle těžké chvíli může blouznit.
Až k ní zítra půjdeš, obviní z vraždy tebe!
Ghazal je naprosto při smyslech.
Jenomže nechtějí, aby mluvila.
To bys musel vidět.
Všechno teď řídí její teta. Ovládá i Ghazal.
Ten hajzl Zaru zabil, a ještě ji teď zostudí.
To je ale dobytek.
Hajzl.
Kretén.
Srab jeden!
Zkurvysyn je to!
Hajzl!
V pokoji jsem samozřejmě nebyla.
Viděla jsem to z místa, kde stojíte.
Ležela v posteli.
Tělo měla přikryté přehozem,
ale byl to kytičkovaný přehoz, ne tenhle.
- Jak víte, že šlo o ženské tělo? - To se přece pozná.
- Došlo vám to hned? - Ano.
Ale přesvědčil mě, že tam ležel jeho známý.
- Vyměnili jste přehoz na posteli? - Ano. Moje sestra.
Dala pryč většinu věcí, které mi Zaru připomínaly.
Abych měl klid.
Děkuji vám za informace, paní.
Můžete odejít.
Co bude dál?
Budeme pokračovat ve vyšetřování.
Odpusťte, ale kdybyste provedli pitvu, tak by se všechno vyjasnilo.
Jste přímá příbuzná zesnulé?
Jste její matka?
- Ne, já... - Pitvu si mohou vyžádat jen rodiče.
Dobrá, ale on mi řekl, že někoho zabil.
I kdyby nezabil Zaru, pořád je to vrah.
Ale kde je tělo?
No právě. Žádné další tělo není.
Takže to, co jsem viděla v posteli, patřilo Zaře.
Paní, já vám asi nerozumím.
Můžete na chvilku?
Prosím.
Posledních pár let bylo jejich manželství v těžké krizi.
Večer před vraždou se velmi pohádali a ona přijela ke mně domů.
Po celém těle měla modřiny a zranění.
Řekla mi, že jí to udělal Solat.
A Zara nedávno řízla Solata nožem do krku.
Ukázal mi tu jizvu.
Dobře. Pojďte se mnou.
Rozepněte si košili, prosím.
Pojďte sem.
Vyfoťte to.
To stačí.
Teď už můžete jít, paní.
Kapitáne, odveďte ho.
- Mám mu dát pouta? - Nemusíte.
Dobře. Pojďte se mnou.
Nerad ruším. Nepotřebujete pomoct s organizací smutečního obřadu?
Ano.
Ať je jí zem lehká.
Vám přeju zdraví a dlouhá léta.
Upřímnou soustrast.
Jsem vaším velkým dlužníkem.
Snad vám jednou budu moct oplatit vaši laskavost.
Jistě.
Přijedu k vám.
Ano. Adresu znám.
Pánbůh s vámi, pane.
Na shledanou.
Ty už jsi vzhůru?
To byl Solat?
Ano, to byl Solat.
Jak to, že ho pustili?
Nevím.
Říkali, že se budou držet zákonných postupů.
Zřejmě se jich drží.
Ale tohle je protiprávní.
Třeba je venku na kauci.
Za vraždu prvního stupně?
- To nejde. - Jak vidíš, jde.
Udělalas, co jsi musela.
Co ještě chceš?
O zbytek se postarají oni.
Nás se to netýká.
Uděláš mi čaj?
Pokud ho nedají k soudu, vypovídala jsem zbytečně.
Nech už toho, prosím. Nech mě najíst a odejít do práce.
- Proč ti volal? - Volal jsem mu sám.
Kvůli čemu?
Abych mu poděkoval.
Zachoval se ke mně líp než vlastní bratr.
Jak jsi věděl, že ho pustili?
To má být výslech?
Mami, neodešel jsem z vězení, abych se tam zas vrátil.
Haló, Milade?
Ahoj. Tak co?
Kde jsi?
Tady?
Ano, vidím tě.
Už jdu.
Salare, co se děje? Co přede mnou tajíš?
Každý máme své problémy.
Nech mě být.
Děkuju ti za čaj.
Pozítří bude mít narozeniny.
Řekla jsem jí, že maminka odjela,
ale že se na její narozeniny vrátí.
Proč musí má dcera trpět? Nic neprovedla.
Když byla mladší,
učila chudé děti daleko v horách.
Chodila sněhem i pouští.
A teď, po sedmnácti letech učení,
nevíme, co jí udělali, a dokonce ani to, kde je.
Já mám chatrné zdraví.
Za poslední dva týdny jsem kontaktovala spoustu organizací,
ale nedali mi jasnou odpověď.
Její manžel nás opustil.
Nevím, co by si to nebohé dítě beze mě počalo.
Paní Gorbání, prosím vás,
pomozte mi mou drahou Marjam dostat na svobodu.
Je nemocná. Co když nemá léky?
- Už je to dva týdny. - Jenom klid...
Paní Gorbání je tady, aby nám i vaší Marjam pomohla.
Omluvte mě. Hned se vrátím.
Uklidněte se.
Vůbec nevím, kde ji vězní.
Já se snad zblázním.
Promiňte.
Nebojte se, pomůžeme vám.
Zítra se spojím s právníkem.
Nemějte strach.
Bohužel musím odejít.
Na shledanou.
Demonstranti zapalují veřejný majetek
a šíří dezinformace o počtech zabitých lidí.
Vůdci demonstrantů vymývají lidem mozky a šíří fámy.
Například o nezákonném shromáždění na lékařské fakultě...
Moje drahá.
Musíš se brzy uzdravit, aby tě pustili domů.
Pomůžu ti.
Ale ty mi taky musíš pomoct. Sama to nezvládnu.
Z právního hlediska můžeš podat žalobu jen ty.
Já se soudit nemůžu, protože nejsem její příbuzná.
Ale když se ke mně přidáš, najmu právníka a zažalujeme ho.
Na to se můžeš spolehnout.
Drahoušku.
Pak budeš moct bydlet se mnou.
Jako tvoje maminka.
Bylo jí jako tobě, když jí zemřeli rodiče a začala bydlet se mnou.
Byla pro mě požehnáním.
Nikdy tě neopustím, Ghazal. Tím si můžeš být jistá.
Paní Gorbání,
můžete jít, prosím, se mnou?
Paní Gorbání, prosím vás.
Paní Gorbání, pojďte se mnou ven.
Buďte tak hodná.
Paní Gorbání.
Prosím vás.
Prosím...
Prosím vás, pojďte.
Prosím vás.
Ghazal, já přijdu. Zatím odpočívej.
Paní Gorbání, tohle jsem opravdu nechtěla.
Proč s ní takhle mluvíte?
Ztratila polovinu své krve.
Neměla jsem vám volat. Odejděte.
Běžte pryč. Děkuji vám za pomoc, ale běžte.
Mahmudí.
Jsi to ty?
Ty mě nepoznáváš?
Já jsem paní Gorbání.
Učila jsem tě na střední škole dějepis.
S někým si mě pletete, paní.
Jak se má tvá matka?
A co tvoje astma, synku? Lepší se to?
Paní Gorbání, prosím vás, buďte zticha.
Jak se má pan Salar?
Dobře.
Nařídil jsem svým lidem, aby na něj za mřížemi dohlédli.
Ano, říkal mi, že mu moc pomohli.
Pořád je to vězení, ne maminčin byt. Ale díky Bohu už je venku.
Blahopřeju.
Děkuju.
Ale vy jste rozhodně nezahálela.
Na světě je další odborové prohlášení.
Nechápu, kde na všechny své aktivity berete čas.
- Dáte si čaj, šéfe? - Ne, děkuju.
Kolegové mi důvěřují.
Jsem v odborové radě. Vydat prohlášení je naše povinnost.
Co to máte s tím Solatem?
Jak to souvisí s mou odborovou činností?
Všechno souvisí se vším, paní.
Mám vás na starost.
Kdybyste zakopla doma o drát, musím o tom vědět.
Řekněte mi, co po něm chcete.
Chci, aby byl potrestán.
A jak se vás ten případ týká?
Jsem svědkyně.
Tak to je váš nový postoj!
Podívejte, existují dvě možnosti.
Buď jste v šoku, vyhledáte lékaře, ten vám dá léky a uzdravíte se,
nebo plníte něčí rozkaz a vodíte nás za nos.
V takovém případě skončíte špatně.
Být vámi, dám přednost první možnosti.
Protože výsledek téhle hry je předem daný.
Radím vám, jeďte se Salarem na dovolenou.
To vám prospěje.
To bych z toho vyšla lacino.
Vám to nestačí?
Co takhle skočit odsud dolů?
Garantuju vám, že z vás dole zbyde mastný flek.
Spousta těch, co smýšlí jako vy, už tady skončila.
Jak si tohle obhájíte před Bohem?
Váš případ je tak složitý, že mi stačí obhájit si to před šéfem.
Ta vaše odborová činnost mi nedává moc prostoru.
Neměl bych vám radit. Jsem ve věku vašeho syna.
Ale rozumný člověk nestrká hlavu do každé díry!
A neprovokujte tu dívku.
Jestli se zabije, bude to vaše vina.
A vy už se z toho nikdy nedostanete.
Běžte domů a znovu si přečtěte to prohlášení.
Ve vašem vlastním i synově zájmu bude lepší ho upravit.
A možná ani není moudré ho zveřejnit.
Dobře si to promyslete.
Můžu jít?
Ano. Hodně štěstí.
Co to děláš? Zbláznila ses?
Běž nahoru a řekni tomu hajzlovi,
ať okamžitě zbaví tenhle dům myší!
Mami, pan Husrav s tím nic neudělá.
Vybila jsem myši na našem patře. Chodí sem od něj!
Zrovna je jedna pod kredencí.
Mami, přestaň, nebo se zblázníš. Už mi z tebe hrabe.
Neraď mi, co mám dělat, a radši to nějak vyřeš.
Dobře, mami. Dej mi to.
- Ne. - Dej mi to!
Zlikviduj ty myši!
Zatraceně!
Sakra, co to děláš?
Nerad bych tě v tvém věku viděl zavřenou v blázinci!
A přestaň už s tím svým aktivismem!
Tady je výsledek. Naprostá prohra.
Jestli ti nezáleží na sobě, tak mysli na mě!
Já v tomhle podělaným městě žiju taky.
Jsem pořád ve stresu, mám úzkosti.
Vzpomeň si na moje dětství.
Když jsi byla ve vězení, půl roku jsem nespal ani den.
A nestěžoval jsem si. Tobě to nestačilo, mami?
Musíš pořád provokovat?
Kvůli tvému aktivismu jsme přišli o barák.
Kolik ti je, že bydlíš pořád v podnájmu?
Pomohl ti někdo z těch lidí, co jsi za ně celá léta bojovala?
Proč se musíš do všeho míchat?
Nemáte ve svazu někoho, kdo je uznávaný a rozumnější?
Nech je pro jednou stát v čele.
Třeba paní Bahmání. Platila jsi za ni nájem,
a teď je z ní ředitelka soukromé školy. Proč?
Protože byla moudrá!
Ví, že se nesmí nechat zavřít, když má doma teenagera.
A proto je její syn právník,
kdežto já jsem chudej kripl.
Dlužím 1,2 milionu tománů, a to mi ničí život, mami.
Kéž bys nebyla vůdčí osobnost svazu, mami.
Po tolika letech práce v tomhle podělaným státě
bysme měli aspoň malej domek.
Víš, co dělají ostatní rodiče pro svoje děti?
Já po tobě zdědím akorát důsledky tvých politických her.
Pan Husrav nás tu nechává bydlet, i když mu dlužíme za čtyři nájmy,
a ty mu nejsi vděčná.
Vychází nám vstříc. Copak to nechápeš?
A to, jestli řeší myši v domě, je úplně vedlejší!
Zameť si před vlastním prahem.
Pane.
Nemodlete se.
Prosím vás, nemodlete se.
Nemůžu mlčet.
Zabil mi dceru a zostudil ji.
Přitom je pořád na svobodě a promenáduje se po městě.
Ty víš, že s tebou soucítím. Ale nemůžeme nic dělat.
Chceš jít proti těmhle lidem?
Postarej se hlavně o sebe.
Na, tady máš vizitku pana Hosejna.
Je to lidskoprávní advokát. Profesionál.
Zavolej mu a sjednej si s ním schůzku.
Poradí ti.
Třeba bys je mohla zažalovat na základě jejich vlastních zákonů.
Děkuju.
Abych nezapomněla.
Nepoužila jsem ji.
Ne, nech si ji. Mohla bys ji ještě potřebovat.
Paní Bahmání, Mahla chce dát naše video na sociální sítě.
Mahlo! Ať sem přijde.
Bez nezvratných důkazů nemůžeme nikoho žalovat.
To jim nestačí moje svědectví?
Prokázat u soudu jakýkoli zločin je těžké.
Jelikož nejste její matka, mohou vaši žádost zamítnout.
Podle islámského práva
musí být svědek: "dospělý, věřící, čestný a příčetný".
A to já nejsem?
Říkala jste, že jste dnes byla na psychiatrii.
A ještě to, že obviněný je bohatý.
Může si najmout právníka a hájit se "vraždou v manželském loži".
- Čím? - "Vraždou v manželském loži".
Co to znamená?
Podle paragrafu 630 Islámského zákoníku
má muž právo zabít svou nevěrnou manželku i jejího milence,
pokud je přistihne při činu.
Jde o "cizoložství v rámci manželského lože".
Může klidně tvrdit, že zabil manželku a milenec utekl.
Fátemeh, jak se daří?
Co se děje?
Jak to?
Ano.
Paní Rasulí všechno podepsala.
Paní Bahmání, jak se to mohlo ve vaší škole stát?
Ona za to nemůže. Naléhala jsem.
To, že jste v důchodu, neznamená, že si budete dělat, co chcete.
V téhle věci máte prsty obě dvě.
Má na sedm let zakázáno učit.
Nesmí odučit ani hodinu.
Pane Omídí, můžete nás tady nechat?
Dovolte mi dodat ještě jednu věc...
Prosím, odejděte. Prosím vás.
Dobře.
- A vy taky běžte ven. - Ano.
Paní Gorbání, co jsem vám říkal?
Nestrkejte nos do věcí, které se vás netýkají.
Proč si pod sebou řežete větev?
Já jen chci, aby se lidi dozvěděli pravdu.
Bylo by dobré, kdyby o vás lidi všechno věděli?
I o vaší školní aféře?
Překročila jsem zákon a přijala jsem důsledky.
Takhle jednoduché to není. Ostatní tím mohou taky trpět.
Z vašeho selhání mohou mít potíže paní Bahmání i Rasulí.
Co dělá Solat, že má takovou ochranu?
Solat je obyčejný občan.
Jako vy nebo já.
Ale zastává kritický post.
A my nechceme zničit jeho pověst.
To je vše, co vám k tomu můžu říct.
Zara měla pravdu.
"Špinavý byznys."
Vyjadřujete se nevhodně.
- Všechno zhoršujete. - Ale...
Nepodléhejte emocím. To radši mlčte.
Jinak všechno zhoršíte.
Klíče od Solatova domu položte na stůl.
Už je nebudete potřebovat.
Abyste předešla dalšímu maléru, jděte domů a nikomu ani slovo.
Paní Gorbání.
Proč jste to ten den nenahlásila? Nebo druhý den?
Nevěděla jsem, že to je Zara.
V čem je rozdíl? Vražda je vražda.
Nevěděla jsem, jestli je ta osoba mrtvá, nebo spí.
A druhý den?
Zařídil synovo propuštění a přiznal se k vraždě.
Proč jste ho neudala?
Nevím.
V jistém smyslu jste Solatovi dlužná.
Měla byste mu být vděčná.
A neutrácejte čas ani peníze za levné právníky.
Slíbí vám cokoli, ale nakonec vám nijak nepomůžou.
Říkám vám to naposledy.
Přestaňte lidem vykládat ty své bludy.
Můžu odejít?
Ano, běžte. Hodně štěstí.
Ještě pořád chceš Solata žalovat?
Z čeho jsi tak nervózní?
- Jako by ses bál víc než já. - To máš pravdu.
Ještě nevíš, co je nového.
Co je nového?
Solat žaluje tebe! Za to, že jsi ho očernila.
Neříkal jsem ti, abys toho nechala?
Volal mi jeho právník a vyhrožoval mi.
Víš, co nám může udělat?
Ne.
Abych se zase nepokusil o sebevraždu.
Neboj, mě nezlomí.
Mami, já přece vím, že nejsi blázen.
Vím, že máš pravdu. Zara byla něco jako moje sestra.
Vyrostli jsme spolu.
Ani na vteřinu jsem neuvěřil, že by Solata podváděla.
Její smrt mě hluboce zasáhla.
Jenže Zaře už to život nevrátí.
Žij si svůj život a o mě se nestarej.
Jsi to nejdražší, co v životě mám, mami.
Copak to nechápeš?
A co mám teď dělat?
Mluvil jsem se Solatem.
Uklidnil jsem ho. Pojeďme za ním a omluvíme se.
Koupil jsem bonboniéru.
Mám se mu omluvit za to, že mi zabil dceru?
Nebyla to tvoje biologická dcera.
Ale pořád byla člověk!
Nemůžu se ke všem lidem z ulice chovat jako k sestře.
Ty máš jenom jedno nebohé dítě, a to jsem já.
Ať příště volají mně, a ne tobě.
Klidně mě jako svou matku zapři.
- Mami. - Dej mi pokoj!
Dobře, zapomeň na mě.
Ale mysli na své kolegyně.
Vidím, že jsi dobře informovaný.
To víš, že jsem.
Volala mi paní Bahmání.
Prosila mě, abych tě přesvědčil, abys to ukončila.
Byla hodně nervózní. Dokonce plakala.
Prý není fér, aby kvůli tvým osobním záležitostem zavřeli celou školu.
Dotkne se to mnoha lidí.
180 žáků si bude muset najít novou školu.
Chtěla, abych ti řekl, že kvůli tobě budou mít všichni potíže.
Už to není tvoje osobní věc.
Proč nezavolala mně?
Mami, jsi normální?
Ta už si tě vymazala z telefonu. Jsi "nakažená osoba".
Co to znamená?
Všem nepohodlným říkají "nakažení".
Pravidlo zní: "Vyhýbejte se nakaženým." To znám z vězení.
Nemáš strach tu sedět s nakaženou osobou?
Jsi moje máma, a já jsem na tebe hrdý.
Hej! Jsi snad slepej?
Jdi do prdele!
- Kde máš osla, vole? - Jdi do hajzlu, kreténe!
- Nachystám ti sedlo. Neumíš řídit! - Drž hubu!
Maminka mě požádala, abychom za vámi zajeli.
Všichni jsme teď prožívali náročné chvíle.
Beru ji jako svou vlastní matku,
ale nevím, proč se ke mně otočila zády.
Zaútočila na mě, když mě obklíčila celá smečka hladových vlků.
Byl jsem nucen se bránit.
Všechny ty lži a nesmyslná obvinění. Proč si to vymýšlí?
Máma už to pochopila.
Chtěla by tu záležitost ukončit.
Lékař jí předepsal nové léky, které naštěstí zabírají.
Uzdravuje se.
Kdyby se nám dnes podařilo
celou tu záležitost urovnat, budu velmi rád.
Jinak,
samozřejmě,
zůstávám vaším dlužníkem.
To sem teď nepatří.
Nekažte mi dobrý pocit tím, že budeme mluvit o dluzích.
Co to bylo?
Nevím, asi vítr. Zkusím to zjistit.
Dobře.
Tarlan, drahoušku.
Kolegové se složili a poslali peníze na tenhle účet.
Nech si to, dokud se nebudeš moct vrátit k učení.
A nenech se rozhodit.
To jsou ty jejich hry. Nás to přece nerozhází.
Pozdravuje tě pan Omídí.
Za to, jak se choval, se omlouvá.
Prý to musel udělat, aby setřásl ty chlapy.
Občas se musí chovat jako ochránce hodnot, aby ho nevyhodili.
Ale jinak patří k nám.
Drahoušku.
Nevolali ti?
Ne.
Jen mi řekli, abych mlčela.
Tarlan...
Díky, že jsi přišla.
Není zač.
- Opatruj se. - Na shledanou.
- Fátemeh? - Ano?
Volala jsi dnes Salarovi?
Salarovi?
Ne.
Dobře.
- Ahoj. - Ahoj.
Dobrý večer, Mahmudí. To je pro vás.
Chtěla jsem vás pozvat dál, ale vím, že byste odmítli.
Přinesla jsem čaj.
Ten bylinkový je pro tebe. Je dobrý na astma.
Tác mi pak nechte u dveří.
Dobrý večer.
Zdravím, paní Gorbání. Dobrý večer.
Jak se daří?
Děkuju, dobře.
- Přijďte ke mně na čaj. - Nebudu vás rušit.
Jen přijďte. Nechám vám otevřené dveře.
Mockrát děkuju! Přijdu rád.
To byl tak hloupý?
Ano, když odcházel z večírku, nemohl najít boty.
Řekl si: "Že bych už odešel?"
Tak šel požádat hostitele:
"Můžete mi zavolat, abych se pro sebe vrátil?"
- "Pro sebe vrátil..." - Děkuju vám, paní.
- Je to od vás moc milé. - Rádo se stalo.
Zastavte se u mě kdykoliv na čaj.
- Mockrát děkuju. - To nestojí za řeč.
Promiňte, že se ptám, ale vy znáte ty pány v tom autě?
Proč se ptáte?
Viděl jsem, jak jim nesete čaj.
Ne, já je neznám. Ale vypadali unaveně.
Vy je znáte?
Přímo tyhle ne.
Ale všichni jsou si podobní.
Poslední dobou jich je hodně.
Sedí v autech a špehují lidi v jejich domovech.
Ale to víte, mocenské poměry nezměníme.
Potřebovala bych ještě silnější jed.
Paní Gorbání, já smím prodávat jen tenhle.
Nezlobte se, ale jinou značku nemám.
Dobře. Děkuju.
- Paní Gorbání? - Ano?
Počkejte chvilku.
Můžu vám dát tohle.
Ale buďte opatrná.
Stačí špetka, a do pár vteřin to zabije i slona.
Manipulujte s tím jen v rukavicích.
Nesmí se prodávat, ale já vám věřím.
Tohle vám ty vaše myši rozhodně vyhubí.
- Děkuju vám. - Prosím.
Překladiště Báhmán.
Je tam Hadži, nemějte obavy.
Ano, pošleme to na adresu uvedenou na faktuře.
Jak řekl Hadži. Platba je v dolarech.
Ne.
To už jsem říkal.
Žádal vás o platbu v dolarech.
Ano.
Pokud chcete nové zboží,
připište to na stejnou fakturu.
Jak víte, ceny rostou každý den.
Záleží na vás.
Ne, to nemám.
Vydržte, prosím. Ghazal!
Ghazal, učitelka na tebe čeká.
Podívám se, možná to najdu.
Vydržte.
Podívám se na to hned.
Nemáte vůbec zač.
Dořešíme to, až budu v kanceláři.
Žádný strach.
Jistě.
Všechno je v pořádku.
Zavolám později.
Odlož ten šátek,
slunce zachází,
odlož ten šátek,
tvá vůně letí vzduchem.
Odlož ten šátek,
rozpusť si vlasy,
neboj se, má lásko,
protestovat proti smutku.
Odlož ten šátek,
rozpusť si vlasy,
neboj se, má lásko,
protestovat proti smutku.
Tvé kadeře tančí,
polykám tvé rudé vlasy,
obličej mi vlhne,
rozumím tvým touhám.
Odlož ten šátek,
ať pročistí se vzduch,
neboj se, má lásko,
tancuj a nech se líbat.
Roztáhni závěsy,
obloha jasně září,
rozpusť si vlasy,
chci se topit ve tvých loknách.
České titulky Natálie Nádassy Iyuno 2026