Esteu llestes, noies?
Som-hi, clan Kelly, estem perdent temps.
Surt el sol. Perfecte per salpar.
- Has agafat els meus vins? - Tu què creus?
Poseu-vos les armilles salvavides.
Cal que ho fem cada setmana?
No veus que ets afortunada? A qui coneixes que tingui un vaixell?
No té ni motor.
- Catherine Alexis. - És Lexy.
És clar.
Puja al vaixell.
Et puc donar un consell?
No ho sé, Andrea, pots?
Mira què t'estàs fent.
Això no és un consell.
No ho sé, pren millors decisions.
I no mengis tant de menjar porqueria.
Tombaràs el vaixell.
M'agafes l'inhalador?
Catherine! Va, carabasseta!
La meva mare deia que si feies una cosa,
ho fessis bé.
I com quasi tot a la vida,
com més fas una cosa, més fàcil es torna.
- Tens el meu inhalador? - Sí.
Suposo que també s'aplica
a matar gent.
Andrea?
Andrea, reina?
- Rick! - Déu meu!
- On és l'inhalador? - Catherine, ajuda-la!
Tranquil·la! Respira, reina.
Ajuda!
No!
Jack, soc jo. Has de venir tan aviat com puguis.
- T'he enviat la ubicació. - Està morta.
Hòstia, la meva germana està morta.
Què vols dir? Com?
Algú l'ha matada.
Li he dit que estaria bé.
- Déu meu, Jack. - Li he dit…
Sé qui l'ha assassinada. Ha estat Lexy Jones.
Ha matat la Rachel i la Helen amb ajuda d'en Richard.
Amb qui parles?
Qui és?
Merda, qui és?
Ja vinc, Anna!
Anna?
Anna!
Anna, vinc de seguida.
Ja vinc, Anna, em sents?
- Vinc de seguida. - Hem de parlar.
- Què collons fas? - Què passa?
L'Anna està en perill. És al llac Zwerner.
Lexy Jones és l'assassina.
- Lexy Jones? - Sí.
- Hem de parlar. - Doncs acompanya'm.
Atura't de seguida.
Atura't.
- Estàs boja, hòstia? - Hem de parlar.
M'estàs apuntant amb la pistola?
Per què buscaves al dipòsit un anell que no havies perdut?
L'Anna està en perill.
- No tinc temps! - Quiet.
Hem de parlar.
- Ei! - Estàs cobert de sang!
Vols abaixar la puta pistola?
Vas entregar ADN contaminat. Em redirigies cap a en Clyde.
Vas cancel·lar els registres telefònics.
- Explica't. - Abaixa la pistola.
- Vols…? - Atura't!
- Senyor… - Quiet!
Què faràs? Em dispararàs? Em dispararàs, Priya?
No anirem enlloc fins que tingui respostes.
Merda.
Inspectora Patel. Sol·licito reforços a casa de l'inspector Harper!
Mare meva…
Sou un puto malson.
De qui parles, Richard?
Rics, privilegiats,
cabrons manipuladors.
Ah, aquesta gent.
Us penseu que podeu fer el que voleu, dir el que voleu,
dormir amb qui voleu sense ni una puta conseqüència.
Saps que no soc així.
Ets exactament així.
Potser no t'adones d'amb qui t'has casat.
- Atura't! Esperarem aquí! - Priya…
Priya, espera. Vull que reflexionis un moment.
Pensa-ho un moment. Soc jo, sí?
Has de confiar en mi.
Soc en Jack. El teu amic Jack.
Res més, entesos?
Et prometo que tot tindrà sentit.
T'ho prometo.
Merda.
Richard, no cal que continuïs fent això.
No cal que l'ajudis.
Ajudar-la a què?
A matar aquelles dones?
Aquesta és la història amb què reviuràs la teva carrera?
Ets patètica de collons, Anna.
- Ho soc? - Sí.
Què collons…?
Atura't!
Hòstia puta!
Et vaig dir que aprenguessis a disparar!
Espera, no! Obre la puta porta ara!
Hòstia puta!
Ei! Ves amb compte amb ella!
Anna, respon!
Vinga!
Respon, mecàgon dena!
- Mireu a dins! - Sí.
Inspectora Patel, està bé?
Sí.
Nena!
- Nena! - Richard!
Richard!
Psicòpata!
- Estàs boja! - Jo?
Quant fa que planegeu atreure'm aquí?
Vosaltres em vau atreure al bosc fa 20 anys!
No sabia què pensaven fer!
Mentidera de merda! Ets una mentidera!
Sempre ho has estat! Et vas riure de mi!
"Seu amb nosaltres, Catherine!"
"Vine a la meva festa d'aniversari!"
Doncs ja no bec pixum!
No!
Atura't!
No!
Nena!
Què coi passa a casa d'en Jack?
Zoe Harper és morta.
Què? Merda!
Soc amb en Duffie. És amb el seu advocat.
Diu que la seva dona i Helen Wang
volien fer xantatge a Lexy Jones i la va bufetejar.
Rachel Hopkins va fer xantatge a Lexy Jones?
- Per què? - Per la mort de la seva germana.
Què? Esperi, la germana de Lexy Jones? Rachel Hopkins coneixia a Lexy Jones?
Van anar juntes a St. Hilary.
Segons en Clyde, la Lexy no hauria d'haver confiat en la Rachel.
Com es deia la seva germana?
Andrea, Andrea Kelly.
- La germana de Catherine Kelly. - Sí.
Senyor, Catherine Kelly és Lexy Jones.
Vingui a la casa dels Kelly. Li envio la direcció.
Corre!
Déu meu!
Respon, Anna. Respon el puto telèfon!
- Anna! - Jack…
- Anna!
Anna!
Nena?
Anna!
Anna! Ei!
Anna!
Estàs bé?
Sí.
Em sap greu per la Zoe, Jack.
No sé què li diré a la Meg.
Et puc ajudar?
Estaria bé…
Què va passar entre vosaltres?
Tu, la meva germana i la Lexy?
De què va tot això?
La Rachel era…
la líder.
Però la Helen i…
la Zoe també ho sabien.
Elles…
Ens van portar a mi i a la Lexy… la Catherine fins al bosc…
el dia del meu 16è aniversari.
Van dir que hi hauria una festa
i…
Van aparèixer uns homes.
Homes a qui la Rachel…
havia enviat fotos nostres.
Aquells homes…
van atacar la Catherine.
I la Rachel i la Helen i la teva germana s'ho van mirar.
Jo t'ho volia dir…
Ho vaig intentar un miler de vegades. Però…
No vaig poder. Vaig pensar que potser…
No ho hauria de fer per la Zoe.
I la veritat és, Jack…
que mai li ho he pogut dir a ningú.
No ho sé. Vaig pensar que podia fingir que no havia passat.
- I és el que vaig fer. - Ja.
- Em sap greu. - No passa res.
Tant de bo t'ho hagués dit.
Merda, em sap greu.
Perdona'm.
Mare de Déu del cel.
Recordo quan la noia dels Kelly va morir. L'Andrea, la germana gran.
Un atac d'asma, crec.
Eren al llac, navegant, si t'ho pots creure.
La pobra noia es va ofegar abans d'arribar a la riba.
Vam anar tots al funeral. Va ser molt trist.
I estrany.
Què va ser estrany?
No he vist mai ningú plorar tant com Catherine Kelly.
Sanglotava tan fort que pensava que vomitaria.
La seva germana acabava de morir.
Vaig anar al soterrani de la funerària per agafar cafè o un dònut o així.
I allà hi havia Catherine Kelly, menjant dònuts i… somrient.
Contenta com un gínjol.
Xèrif.
Què collons…?
No fotis.
Les ungles de Rachel Hopkins?
Això espero.
Xèrif.
Tenim un ganivet.
No em toquis, hòstia!
Es pot saber per què m'arresteu?
No he fet una merda! La meva dona no…
Voleu mirar algú? Mireu a aquesta puta!
Ella és la boja! No he fet una puta merda, tio!
- S'ha de tranquil·litzar. - Que us fotin!
- Senyor! - No he fet una merda!
- Això no l'ajudarà. - Has de fer la teva feina?
- Merda! - Sí, suposo que sí.
Et vols rentar una mica abans?
No cal.
Molt bé.
Algunes coses no canvien mai.
AMBULÀNCIA DEL COMTAT DE LUMPKIN
Senyora Andrews?
Sra. Andrews!
Com afectarà això a la seguretat del comtat de Lumpkin?
Estava investigant la família Kelly?
Anna, què penses que passa?
- Ei. - Ei.
Em sap greu per la Zoe, Jack.
Ja…
Tindré problemes?
No.
- La pistola no estava carregada… - Ja…
No hi pensis, Boston.
Això és Dahlonega.
UN ANY MÉS TARD
I per acabar… Ai, que maco.
Toca felicitar Jiwoo Park d'Atlanta.
La Jiwoo, de només 13 anys, avança a la ronda final
del concurs nacional d'ortografia.
- Només 13? - Només 13.
- Una joveneta brillant. - Sí.
Qui pot lletrejar la paraula guanyadora de la Jiwoo, "encerada"?
- Algú? - Definició.
- Fer creure una falsedat… - Meg, ens n'hem d'anar.
Som-hi.
- Jugàvem al joc de matar… - Molt bé.
- …amb pilotes toves. - M'ajudes amb la roba?
Perquè la Lauren va rebre a la cara.
- A la cara? - Sí.
Estava bé?
No, va plorar com un bebè.
- Vas veure com estava? - Sí.
No ens cal l'escriptori.
- Què et sembla? - Sí!
És necessari?
Molt bé, agafa'l.
- Oncle Jack, saps què? - Digues.
El dia de les presentacions, l'Andre va portar tortugues mossegadores
i no ho podia fer.
- Per què? - La Sra. Fong va dir que res d'animals.
- I les va portar? - Sí. Es creu el rei del mambo.
Però saps que no ho és, oi?
- Sí. - Molt bé.
Puja, reina. Corda't el cinturó.
M'encanta ser amb vosaltres al matí, però us he d'abandonar.
Us deixo en bones mans. Ens veurem dilluns.
Fins llavors, de part de l'equip de WSK, soc Anna Andrews.
- I jo, Brenning Dunnington. - Bon dia a tothom.
I som fora. Bona feina.
- Gràcies. - Que vagi bé.
- Ho intentaré. - No et cansis.
- Molt bé. - Preparo l'entrevista.
Què faria sense tu, Danny?
Bé, ho descobriré aviat.
M'he de treure les sabates. Jim, què tens?
La paperassa dels advocats d'en Richard.
- L'acord de confidencialitat? - Tot.
D'acord, i?
La demanda per difamació l'hauria anihilat.
Ja.
Et porta a l'escorxador de la seva dona
i intenta culpar-te'n a tu.
Jo l'hauria deixat en calçotets amb demandes.
Au, va.
Ho he pensat, però la ira i el rancor només fan mal a qui s'hi aferra.
Parlant de gent irada, parla amb la teva agent.
- Ha passat res? - No.
Amb el teu nou contracte ha estat una mica… Com dir-ho?
- Assertiva? - No, agressiva.
Digues-li que freni una mica. Que sigui més…
- Submisa. - Raonable.
Entesos, hi parlaré.
Genial, gràcies.
És que de vegades és una mica entusiasta.
- Ho sento. - Ja.
Segur que t'ha deixat caure l'oferta de l'NBC, oi?
L'oferta de què?
I és només la punta de l'iceberg.
Està emocionada.
El 10 % de quatre milions de dòlars dona per a molt.
Faré el següent.
Parlaré amb els de dalt. Si te'n vas tu, me'n vaig jo.
Faries això per mi, Jim?
El teu cap se n'encarrega.
Gràcies.
- Passa-t'ho bé. - Sí.
- Bon cap de setmana. - Gràcies.
- Vaja! - Mita-la!
I si intentem no aixecar gaire pes?
Tota història té, almenys, dues versions:
la teva i la meva.
La nostra i la seva.
La d'ell i la d'ella.
CHARLOTTE ALICE HARPER 12 DE GENER DE 2023, 2 DE SETEMBRE DE 2023
I això vol dir que algú sempre menteix.
He tardat molt de temps,
però ara entenc per què les coses no van anar bé.
Tot em porta aquí.
A aquest lloc.
A qui que va fer el que no hauria d'haver fet.
La gent potser reconeix la meva cara.
Potser saben el meu nom.
Però mai sabran qui soc.
Tots ens amaguem darrere la versió de nosaltres que presentem al món.
Hola, Clara.
Però la gent no canvia.
No de debò.
No per dins.
Els humans som capaços de causar tal tristesa…
tal crueltat…
tal dolor.
I, tanmateix, el més perillós que fem és mentir…
a la resta…
i a nosaltres mateixos.
Diuen que la ira només fa mal a la persona que s'hi aferra.
No hi estic d'acord.
La ira fa que m'aixequi al matí.
Pots deixar que et destrueixi
o que t'alimenti.
Tot es redueix a com utilitzes la teva ira…
i a qui la dirigeixes.
TOTA HISTÒRIA TÉ, ALMENYS, DUES VERSIONS: LA D'ELL I LA D'ELLA.
"La meva mare deia que si feies una cosa,
ho fessis bé.
I com quasi tot a la vida,
com més fas una cosa, més fàcil es torna.
Suposo que també s'aplica…
a matar gent.
Només volia que fossis feliç.
I ho eres.
S'ENSORRA UN PONT A LA INTERESTATAL
Pensava que no podia estar més orgullosa de tu
fins que et vaig veure amb la Charlotte.
Quan en Jack em va demanar que cuidés la meva estimada neta…
estava extasiada.
Què passa?
Alice? Alice!
Alice!
El metge va dir que era mort al bressol…
i que no era culpa de ningú, però la Charlotte era responsabilitat meva
i et vaig fallar.
Uns mesos més tard, vas desaparèixer.
Només em quedaven les teves cintes de vídeo.
Bon cap de setmana i no us quedeu atrapats…
Així et vaig mantenir amb mi…
Soc Lexy Jones…
…a prop meu.
Han absolt Martha Stewart…
Abans d'anar-me'n al llit, et mirava cinc minuts
perquè no desapareguessis.
Anava a l'únic lloc on creia que potser tornaries.
No vas venir mai.
Però uns altres, sí.
Com un rellotge.
Gràcies, maco.
Sé que era una xafardera.
- Vigila. - No em trobis a faltar.
Tant m'és.
Fins a la setmana que ve!
A mi només m'importaves tu.
Mirant els teus vídeos, et vaig conservar amb mi quasi sis mesos.
Soc Lexy Jones, de part de l'equip de telenotícies de WSK,
bona nit, Atlanta.
Fins que només em va quedar una cinta.
No tenia títol, però quan la vaig posar
vaig saber què era.
La festa del teu 16è aniversari.
No pateixis. Estaràs bé.
Molt bé, Anna!
Catherine, ara tu. Posa't còmoda.
- Anna? Para! Aparta't! - Què feu?
Pareu!
Deixeu-me anar! Fora!
- Per què no m'ajudeu? - Calma't, puta.
Espera…
Catherine!
- Ajuda! - A terra, puta!
Utilitza-la a ella. Et faré descompte.
- Ajup-te. - Catherine! Si us plau!
- Catherine! - Que us fotin.
- Si us plau! - Hòstia, Rachel!
No, atureu-vos!
Li donaré a aquesta puta un regal que no oblidarà.
No!
Moltes felicitats.
Et desitgem tots nosaltres,
moltes felicitats.
En l'aniversari de la mort de la Charlotte vaig resar perquè no tornessis.
Però ho vas fer.
I els vas veure.
I jo et volia cridar: "Fuig d'aquí!"
"Torna a casa amb mi."
"La mama és aquí."
"No et pot fer més mal."
De debò?
Jack!
Merda.
Hola!
Qui fos que va dir: "Dos errors no fan un encert…"
Ei.
…no tenia imaginació.
Ni un ganivet afilat.
Ningú espera que una dona sigui una assassina en sèrie.
Suma-li el pecat de l'edat.
Confon determinació amb demència.
I aquí em tens.
La imatge de la fragilitat.
Però la meva ment…
els meus records…
són tan forts com una trampa per a ossos.
Que us fotin.
De part de l'equip de telenotícies de WSK,
bona nit, Atlanta.
T'he trobat, puta.
Això és el que passa amb els vells.
Igual com les portes del darrere i els treballadors que les utilitzen,
se solen oblidar de nosaltres.
Aniré amb la Rachel després de classe.
Ens ignoren.
Som invisibles.
Any, rere any,
rere any.
Els mateixos panys.
Les mateixes portes.
Les mateixes claus.
Em podrien haver aturat.
Però veiem el que volem veure,
fins i tot quan tenim la veritat davant nostre.
O sota nostre.
No volia matar la Catherine.
Pensava que la presó per abandonar-te aquella nit era just.
I em calia una assassina per a una bona història.
Hostal Dahlonega.
Hola? M'agradaria cancel·lar una reserva, si us plau.
Sabia que estaries bé.
En Jack sempre serà al teu costat.
El que no esperava era la bona punteria de la inspectora Patel.
Però mentiria si et digués que això m'ha llevat la son.
Matar la Rachel et va fer tornar.
Matar la Helen…
et va mantenir aquí.
I matar la Zoe…
et va donar la família que havies perdut.
T'escric això ara, reina,
perquè aviat seràs mare un altre cop.
Estima les meves netes com jo t'he estimat.
Ensenya'ls el valor de l'esforç…
i de planificar.
Prepara-les per al que té la vida de lleig
i de bonic.
D'impredictible…
sempre canviant.
Excepte per una cosa.
Ensenya'ls que l'amor d'una mare
mai disminueix,
mai s'afebleix.
És constant…
continu…
implacable.
Amb tot el meu amor, estimada meva.
La teva mare.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro