‫אני יודעת. אני כמעט מוכנה.‬ ‫-את עדיין אורזת.‬
‫לא.‬
‫טוב… כן.‬
‫אני חייבת לארוז‬ ‫את מגפי הרכיבה החמודים שלי.‬
‫קן אומר שיש סוסים באחוזה.‬ ‫-סוסים? לא כולנו חייבים לרכוב עליהם, נכון?‬
‫מצאתי אותם!‬ ‫-מאליבו, מה ארזת?‬
‫את יודעת במקרה איפה שמתי את הדרכון שלי?‬
‫אנחנו אמורות להגיע‬ ‫לשדה התעופה שעתיים לפני ההמראה.‬
‫זאת רק המלצה, ברוקלין.‬
‫את מאמינה שנבלה‬ ‫שבעה ימים שלמים בכפר באנגליה?‬
‫אני מתרגשת כל כך!‬
‫אני כבר לא יכולה לחכות, וגם יש לי הפתעה.‬
‫הפתעה?‬
‫תתרכזי, תמצאי את הדרכון שלך.‬
‫מצאתי! אני כבר יוצאת.‬
‫אנחנו נאחר.‬ ‫-אל תדאגי, קן מכיר קיצור דרך.‬
‫תעלומות ברבי:‬ ‫מרדף הסוס הגדול‬
‫אנחנו עומדים למות!‬ ‫-לא היום, מרקוס, לא היום.‬
‫קן, אתה בטוח שהדודה שלך מסכימה שנישן אצלה?‬
‫לגמרי.‬
‫הגענו בזמן שיא.‬
‫אני רוצה לצאת, אני רוצה לצאת!‬
‫שאף אחד לא יעז לזלזל בקיצור הדרך שלי.‬
‫אתה באמת לא יכול לבוא?‬
‫הלוואי שיכולתי, מזמן לא ראיתי את דודה וי,‬
‫אבל גמר הגל-הגדול מתקיים רק פעם בשנה.‬
‫אוי, לא!‬
‫הדרכון שלי!‬
‫שמרתי אותו אצלי מהרגע שנכנסת למכונית.‬ ‫משתלם להתכונן.‬
‫ככה אין הפתעות.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫אני מצטערת,‬ ‫אבל לא נשארו שני מושבים סמוכים.‬
‫אבל הזמנו אותם לפני שישה חודשים.‬
‫אנחנו חייבות לשבת ביחד.‬
‫רציתי להקליט את הפרק הראשון‬ ‫של פודקאסט הטיול שלנו.‬
‫פודקאסט הטיול שלנו?‬
‫הפתעה. חשבתי שיהיה כיף לעשות את זה ביחד.‬
‫זה יהיה כיף, אני אוהבת את זה.‬ ‫-באמת?‬
‫כמו שאת רואה, ממש חשוב שנשב ביחד.‬
‫את בטוחה שאת לא יכולה לעשות שום דבר?‬
‫אתה יכול להאט, "מהיר ועצבני",‬
‫אליפות הגל-הגדול בוטלה.‬
‫בגלל…‬
‫"שטחנות" לא צפויה?‬
‫יופי, נוכל להצטרף‬ ‫למאליבו ולברוקלין בבית של דודה וי.‬
‫ו…‬
‫לא.‬
‫אני מצטערת אבל הטיסה מלאה לגמרי.‬
‫תצטרכו לשבת בנפרד.‬
‫הטיסה אורכת רק עשר שעות.‬ ‫נוכל להקליט את הפודקאסט כשננחת.‬
‫אהבתי. נפתח עם "בשידור חי מלונדון".‬
‫תצטרכו להגיד "בשידור חי ממאליבו"‬ ‫אם לא תזוזו.‬
‫אם רק היינו מגיעות שעתיים…‬ ‫-רוצי!‬
‫אנגליה, הנה אנחנו…‬ ‫-זהירות!‬
‫אני כל כך מצטערת, אני ממהרת ל… ברוקלין?‬
‫רנה? לאן את טסה?‬
‫לוונציה, אני מתחילה‬ ‫את ההתמחות שלי באינטרפול.‬
‫וואו.‬
‫אוי! אם לא אמהר, אני אפספס את הטיסה שלי.‬
‫גם אנחנו. טיסה בטוחה!‬
‫גם לכן!‬
‫אני יושבת בג'יי-132, ואת?‬
‫בשידור חי מלונדון!‬
‫ברוכים הבאים‬ ‫לפרק הראשון של "דרכון להרפתקה".‬
‫אני המנחה שלכם, ברבי…‬
‫ואני המנחה השנייה שלכם, גם ברבי.‬
‫ואנחנו מאושרות לחלוק איתכם את החוויות שלנו‬
‫מהמראות והריחות של לונדון, אנגליה.‬
‫כולל הלונדון איי, הביג בן…‬
‫ארמון בקינגהאם ומנזר וסטמינסטר…‬
‫אנחנו משתוקקות לשתף את החוויות שלנו‬
‫עם כל אחד ואחת מכם.‬
‫"דרכון להרפתקה"? זה נשמע כל כך מלהיב.‬
‫אהבת את השם?‬ ‫-אני מתה עליו.‬
‫או-אם-ג'י.‬
‫מאליבו.‬
‫אלוהים, את יפהפייה! כן, מתוקה.‬
‫את חברותית, נכון?‬
‫חברותית מדי.‬
‫היא עשתה את זה בכוונה?‬
‫איך קוראים לך, גברת יפה?‬
‫פפר!‬
‫פפר, תחזרי לכאן מיד.‬
‫את בטח מורגן.‬
‫אנחנו חברות של בן הדוד שלך, קן. אני ברבי.‬
‫גם אני ברבי.‬
‫ברבי וברבי? צריך לשים עליכן מדבקות שם.‬
‫טוב, את יכולה לקרוא לי מאליבו.‬
‫בדרך כלל קוראים לי ברוקלין.‬
‫פשוט תענוג.‬
‫קן אמר שאת מתחרה בקפיצות, נכון?‬ ‫זה כל כך…‬
‫אני חייבת לחזור להתאמן.‬
‫אז נתראה.‬
‫היא נראית נחמדה.‬
‫זה מבוך של שיחים?‬
‫זירת תחרות בגודל תקני.‬
‫האליפות תיערך שם ביום שבת.‬
‫לא, אנחנו צריכים פי שניים פטריות ממולאות.‬
‫אותו הדבר גם עם השרימפס.‬ ‫-את יודעת ש…‬
‫כל כך יקר? אז נבחר בפודינג לחם במקום זאת.‬
‫בחירה מצוינת, גברתי.‬
‫סליחה? ליידי קרסון?‬
‫ברבי וברבי! הגעתן!‬
‫כן.‬
‫הבית שלך יפהפה.‬ ‫אני מנחשת שהוא נבנה במאה ה-18?‬
‫מרשים, ב-1725 ליתר דיוק.‬
‫ובבקשה, תקראו לי דודה ויולט.‬
‫כל החברים של קן הם כמו בני משפחה בשבילי.‬ ‫מה שלום האחיין היקר שלי?‬
‫הוא ממש רצה לבוא.‬
‫הוא לא סיפר לנו‬ ‫שנישן בבית שנראה כמו מוזיאון.‬
‫אנחנו חייבות לעשות סיור, אבל…‬
‫ויולט, השתגעת לגמרי‬
‫אם את חושבת שאתעלם מההשפלה האחרונה הזאת.‬
‫ג'ורג'ינה, מה הבעיה היום?‬
‫הבעיה היום היא… מי אתן, לכל הרוחות?‬
‫זאת ברבי, וזאת ברבי.‬
‫כבר איבדתי עניין. איפה הייתי?‬
‫כן, הבעיה היום‬
‫היא ששוב פעם‬
‫הקיסוס שלך גדל כמו עשב מתועב‬
‫לתוך הבוגנוויליה זוכת הפרסים שלי.‬
‫אני בטוחה ששתיכן מותשות.‬
‫מילטון ילווה אתכן לחדרים שלכן.‬
‫אני אבוא לערוך לכן סיור עוד מעט.‬
‫ג'ורג'ינה, באמת.‬
‫זאת הבוגנוויליה הרעילה שלך‬ ‫שמסתבכת בקיסוס שלי.‬
‫לא ייתכן.‬
‫החדר שלכן.‬
‫הוא נראה כאילו הוא יצא מספר היסטוריה.‬ ‫אני מפחדת לגעת במשהו.‬
‫אם אתן לא זקוקות לדבר נוסף,‬ ‫אניח לכן להתמקם.‬
‫תודה, מילטון.‬
‫את רואה את זה?‬
‫החדר הזה לא ייאמן.‬
‫זה בהחלט מסוף המאה ה-17.‬
‫מה ל…‬ ‫-אין מצב.‬
‫מדרגות נסתרות. אנחנו חייבות להסתכל.‬
‫טוק-טוק.‬
‫אתן מוכנות לסיור באחוזה הקטנה שלנו?‬
‫בהחלט.‬ ‫-קדימה.‬
‫המבוך מדהים!‬ ‫כמעט הלכתי לאיבוד בפנים, פעמיים.‬
‫אנחנו מאבדים‬ ‫כשמונה עד עשרה מבקרים בכל שנה.‬
‫הגענו. התחנה האחרונה בסיור, אורוות קרסון.‬
‫פפר.‬
‫כבר נפגשתן.‬
‫אני אשאר מחוץ לטווח הלשון שלה.‬
‫זאת טורנדו.‬
‫היא אחת מסוסות הקפיצה‬ ‫המוכשרות של אורוות קרסון.‬
‫היי, חמודה.‬
‫מה קורה?‬
‫היא קצת ביישנית בשביל סוסת תחרויות.‬
‫זהירות, יכול להיות שמאליבו‬ ‫תנסה להבריח את פפר הביתה במזוודה.‬
‫את מוכנה להוריד את הידיים שלך מהסוסה שלי?‬
‫מאליבו וברוקלין, פגשתן את הבת שלי, מורגן?‬
‫היה לנו העונג להכיר אותה קודם.‬
‫שיהיה לך אימון טוב, יקירה.‬
‫טוב זה לא מספיק, נכון, אמא?‬
‫מורגן, בואי לא נעשה את זה מול האורחות.‬
‫כרצונך, אמא.‬
‫החבק שלך!‬
‫הוא משוחרר.‬
‫זהו זה, עכשיו הוא מהודק.‬
‫אל תיגעי בחבק של רוכבים אחרים.‬
‫מורגן.‬
‫היא צודקת, היא צודקת לגמרי.‬ ‫לא הייתי צריכה להתערב.‬
‫אל תתייחסי אליה, ברור שהיא…‬
‫מרוכזת באליפות.‬
‫אם תסלחו לי,‬ ‫אני צריכה לסיים את ההכנות לנשף,‬
‫שלא לדבר על ההפתעה המיוחדת לכל האורחים.‬
‫בחיי, דנהולם, הפחדת אותנו עד מוות.‬
‫תסלחי לי, גברתי, רק ניקיתי את האורוות.‬
‫הן די מלוכלכות.‬
‫אולי כדאי להפחית את הסיבים במזון שלהם.‬
‫דנהולם, בבקשה, יש לנו אורחות.‬
‫דנהולם הוא מנהל האורוות שלנו,‬
‫והוא לא אמור להסתובב כאן,‬
‫אלא בזירה ולתקן את המכשולים‬
‫כדי שפפר ומורגן יוכלו להתאמן כמו שצריך.‬
‫כן, גברתי. אני בדרך לשם.‬
‫את חושבת שיפריע למורגן אם נצפה בה מתאמנת?‬
‫מובן שלא.‬
‫חוץ מזה, למילטון ולי יש המון דברים לעשות‬
‫לקראת הנשף הלילה.‬
‫נצפה בה רק קצת, בסדר?‬
‫כל עוד אין לך בעיה‬ ‫שאקליט את הפרק השני שלנו.‬
‫אחרי שהתמקמנו באחוזה, מאליבו ואני החלטנו‬
‫לספוג קצת מהתרבות של אזור הכפר האנגלי‬
‫ולצפות באימונים של קפיצות ראווה.‬
‫קפיצות ראווה נחשבות לאמנות‬
‫והן מדגישות את היופי והחן של הסוסים,‬
‫את המיומנות והדיוק של הרוכבים‬ ‫ואת הקשר העמוק ביניהם.‬
‫אבל היום רק התחיל ואחרי שהשמש תשקע,‬
‫אחוזת קרסון תהפוך ל… היי!‬
‫מה קרה?‬
‫לא ראית את זה? משהו מנצנץ בשיחים?‬
‫לא.‬
‫הן ממש טובות.‬ ‫-בסדר, עכשיו אני מבינה למה את אוהבת את זה.‬
‫מה קרה?‬
‫פפר, תירגעי.‬
‫משהו נראה… לא בסדר.‬
‫לא!‬
‫מאליבו!‬ ‫-תירגעי.‬
‫זה בסדר, הכול בסדר. את יכולה לבטוח בי.‬
‫איך זה? את מרגישה בסדר?‬
‫זה בסדר. תודה.‬
‫הידקתי את זה ככל האפשר‬ ‫אבל תצטרכי ללכת ל… את יודעת,‬
‫רופא אמיתי.‬
‫מה שלומה?‬
‫מורגן תהיה בסדר,‬ ‫אבל יכול להיות שהרגל שלה נשברה.‬
‫לא היא, פפר.‬
‫אמא!‬
‫מובן שאני דואגת גם לך.‬
‫מסכנה שכמותך.‬
‫לא אוכל להתחרות ביום שבת, הרגל שלי שבורה.‬
‫מורגן, יקירה,‬ ‫זה לא הזמן לתגובות המוגזמות שלך.‬
‫תגובות מוגזמות?‬
‫את נוהגת לעשות הר מעכבר.‬
‫מתי אי פעם…‬ ‫-מה זה?‬
‫החבק, הוא משוחרר.‬
‫אולי היא שחררה אותו.‬
‫לא, הידקתי אותו. עזרתי לך.‬
‫אמא!‬
‫דנהולם, אתה יכול לעזור למורגן, בבקשה?‬
‫עכשיו אני צריכה למצוא רוכבת מחליפה.‬
‫אבל רק אני יכולה לרכוב על פפר,‬ ‫היא הסוסה שלי.‬
‫מישהי אחרת תצטרך לרכוב, אם את לא יכולה.‬
‫את יודעת עד כמה זה חשוב.‬
‫בואו, בנות.‬
‫קבלת הפנים תתחיל‬ ‫בעוד כמה שעות ואני זקוקה לעזרה שלכן.‬
‫אבל הידקתי את החבק, אני נשבעת.‬
‫אני יודעת. אבל מה קרה, לדעתך?‬
‫אני לא יודעת, משהו מוזר קורה כאן.‬
‫אני עדיין המומה ממה שקרה למורגן.‬
‫ראית איזה פרצוף דנהולם עשה לי?‬ ‫כאילו שאני עשיתי משהו.‬
‫אל תדאגי לגבי זה.‬
‫אני חושבת שהפרצוף שלו פשוט נראה ככה.‬
‫את צריכה לדאוג לגבי מה נלבש לנשף.‬
‫ליידי קרסון השאירה‬ ‫כמה מהשמלות של מורגן כאן.‬
‫אני מניחה שהיא אפילו לא לבשה אותן.‬
‫כן, אני מבינה למה‬ ‫היא לא ממש אוהבת את השמלות האלו.‬
‫תודה, מילטון.‬
‫הכול כל כך מפואר.‬
‫זה כמו נשף הסיום פי עשרה.‬
‫שנתחיל להסתובב?‬
‫קדימה.‬
‫את רוכבת על סוסים.‬
‫איך ידעת? אני קסידי.‬
‫את יכולה לקרוא לי ברוקלין.‬ ‫-אני מאליבו.‬
‫את מתרגשת לקראת האליפות? אנחנו מתרגשות.‬
‫אנחנו לא קופצות כמוך, אבל נשב ביציעים‬
‫ונקפוץ מבפנים.‬
‫שאלתי כבר אם את מתרגשת?‬ ‫-אני מתרגשת מאוד.‬
‫אני קצת לחוצה, יש כאן הרבה רוכבים טובים.‬
‫מי הם כל… הלא-רוכבים?‬
‫תרשו לי להכיר לכן‬ ‫את מיטב קהילת הסוסים הבריטית.‬
‫זה ג'ובאני בינאצ'י, הוא אספן חשוב מאיטליה.‬
‫דיטריך, תראה את היאכטה שהצעתי עליה מחיר.‬
‫ראית כלי שיט כזה? לא, מובן שלא.‬
‫אספן? מה הוא אוסף?‬
‫הכול, אני חושבת.‬
‫תראה, יש שני מנחתי מסוקים.‬
‫הם חשובים כשצריך לברוח במהירות,‬ ‫אתה מבין למה אני מתכוון?‬
‫מובן שלא, אתה לא אני.‬ ‫-מרתק.‬
‫הבעלות על סוסי ראווה היא יותר מתחביב.‬
‫הבחור שעליו ג'ובאני‬ ‫מרסס רוק הוא דיטריך בלוטברגמן.‬
‫הוא הנשיא של אגודת הסוסים המלכותית.‬
‫אי אפשר לרכוש או לרשום סוס ראווה‬ ‫בלי האישור שלו.‬
‫כדאי לכן לדאוג שיחבב אתכן.‬
‫למעשה, שמעתי פעם סיפור שהוא…‬
‫הפטריות הממולאות האלו מעופשות.‬ ‫היא פשוט שלפה אותן מהאדמה?‬
‫וזאת ליידי…‬ ‫-נפגשנו.‬
‫אפשר לקבל את תשומת ליבכם?‬
‫תודה רבה שבאתם, כולם.‬
‫ביום שבת הקרוב תיערך‬ ‫תחרות קפיצות הראווה האירופית ה-150,‬
‫ואנחנו באורוות קרסון נרגשים מאוד‬
‫לארח את האירוע היוקרתי הזה.‬
‫כפינוק מיוחד,‬ ‫באישור של אגודת הסוסים המלכותית,‬
‫לכבוד הוא לי להציג את הגביע‬
‫שעליו כולם יתחרו ביום שבת,‬
‫"אוכף היהלום" המהולל,‬
‫על גבה של האלופה של אורוות קרסון, פפר.‬
‫פפר נראית טוב יותר.‬
‫כל אחד היה נראה טוב‬ ‫עם כמות כזאת של יהלומים.‬
‫מאמא מיה, בליסימו.‬
‫היא יצור מרהיב.‬
‫כן, נכון. אבל אתה מדבר על האוכף, לא?‬
‫אני מדבר על הסוסה.‬
‫האוכף, שיוענק לזוכה באירוע ביום שבת,‬
‫שווה כ-50 מיליון פאונד.‬
‫הוא בטח לא שוקל יותר מ-30 פאונד.‬
‫פפר היא כמובן יקרה מפז.‬
‫כדאי שהיא תיזהר, המזל שלה עומד להיגמר.‬
‫לא, זה צריך לקרות הלילה. הלילה!‬
‫האם האגדה נכונה?‬ ‫אני לא מאמין, את באמת כאן…‬
‫תודה, פפר, יקירה. זה הכול, דנהולם.‬
‫ליידי קרסון, ברוקלין ואני‬ ‫יכולות לקחת אותה בחזרה לאורווה?‬
‫כמובן, יקירתי.‬
‫לא אכפת לך, נכון, ברוקלין?‬
‫בסדר.‬
‫שלום. נפגשנו? אני ליידי קרסון.‬
‫בשביל מי את מתחרה?‬
‫תסלחי לי, אני צריכה ל… ללכת לשירותים.‬
‫הצילו!‬
‫עצור!‬
‫היה לו קרון סוסים, לא הצלחנו לעצור אותו!‬
‫ברבי, מה קרה?‬
‫פפר, היא נחטפה!‬ ‫-נחטפה?‬
‫זה לא הכול.‬ ‫-איך זה לא הכול?‬
‫הם לקחו גם את אוכף היהלום!‬
‫תסגרו את השערים!‬ ‫אף אחד לא עוזב עד שהמאבטחים שלי יגיעו.‬
‫את חושבת שזה היה אחד מאיתנו?‬
‫זה היה יכול להיות כל אחד מכם.‬
‫אפילו אנחנו?‬
‫אפילו אתן!‬
‫תרגום כתוביות: אורלי ריצ'מן‬