E aproape incredibil că există
această sursă de energie ieftină care ne-a alimentat societatea.
Societatea noastră se bazează pe hidrocarburi.
Benzină, gaze naturale și cărbune.
Dar exploatarea energiei din hidrocarburi generează dioxid de carbon.
Iar dioxidul de carbon e ca o oglindă care reflectă căldura înapoi,
lucru care duce la modificări dramatice ale climei.
Emisiile totale sunt de peste 50 de miliarde de tone pe an.
E o cifră uriașă.
Știm că, dacă vom continua să folosim hidrocarburi,
situația va deveni dezastruoasă.
Așa că trebuie să renunțăm aproape complet la hidrocarburi.
Este oficial.
Recordul de zile cu temperaturi de peste 43 °C a fost egalat anul acesta.
Este cea mai mare provocare din istoria omenirii?
Categoric.
Nu trebuie să permitem acest lucru.
Avem soluții.
CE URMEAZĂ?
PUTEM OPRI ÎNCĂLZIREA GLOBALĂ?
Practic, toate activitățile noastre implică utilizarea combustibililor fosili.
De la folosirea telefoanelor, la mersul la patinoar sau la piscină.
Lucrurile astea sunt încălzite sau răcite.
Deci ne trebuie o soluție pe mărimea problemei.
Și e greu până și să ne-o imaginăm.
Suntem dependenți de combustibili fosili și nu putem renunța dintr-odată la ei.
Sistemul energetic ar ceda. N-am mai putea merge cu mașina la muncă.
Fermierii n-ar mai avea îngrășăminte. N-am mai putea construi clădiri.
Oamenii ar muri de frig.
Aproape totul necesită cantități uriașe de hidrocarburi.
Din cauza călătoriilor mele,
amprenta mea de carbon ar fi una dintre cele mai ridicate.
RAMĂ OCHELARI EMISII MEDII = 3,7 KG
Dar îmi permit să cumpăr tehnologii care-mi reduc emisiile la zero.
HAMBURGER EMISII MEDII = 3,231 KG
Cumpăr și credite de carbon.
Evident, eu îmi permit să fac asta,
deci nu este neapărat o parte a soluției.
Bill Gates, bine ai revenit! Vorbești despre schimbările climatice
și ai scris o carte, Cum să evităm un dezastru climatic.
Trebuie să eliminăm amprenta noastră de carbon.
Și putem face asta apăsând pedala de accelerație a inovațiilor.
Am fost în prima linie a inovațiilor întreaga mea viață.
Revoluția digitală, din care am avut norocul să fac parte,
a luat lumea prin surprindere.
Care e esența companiei Microsoft?
Un computer în fiecare casă.
- Eu nu am unul. - Lucrăm la asta.
I-am citit cartea despre schimbările climatice. Are o abordare sistematică.
Le spun mereu oamenilor că acea carte este un grafic.
Este cel mai bun grafic din lume. Îți arată toate cauzele.
Trebuie să știi graficul ca să poți discuta problema.
Emisiile provin din multe sectoare ale economiei.
Industriile producătoare de oțel, de ciment și de chimicale
trec atât de neobservate,
încât lumea e surprinsă când află că generează cele mai multe emisii.
Apoi avem producția de energie electrică, din cărbuni și gaze naturale.
Apoi avem agricultura, din cauza îngrășămintelor
și a faptului că vacile generează gaze naturale.
Apoi avem transportul.
Autovehicule, camioane, autobuze, trenuri, avioane, bărci.
Și, în final, avem clădirile, pe care le încălzim și le răcim.
Ca să ajungem la emisii zero,
trebuie să eliminăm toate emisiile din aceste cinci categorii
în toate țările lumii.
E foarte descurajant.
Am avut marele noroc să cresc în Montana.
E un râu care trece pe lângă casa mea. Ne petrecem tot timpul afară.
Impactul e vizibil peste tot în lume,
dar e mult mai evident când interacționezi în mod constant cu natura.
Fumul incendiilor de pădure coboară în valea unde locuiesc și nu poți respira.
Am văzut și ghețarii din parcul național topindu-se.
Da, suntem condamnați, dacă nu facem ceva în curând.
Oamenii mor. Oamenii sunt afectați.
Occidentul e din ce în ce mai amenințat și el.
Am crescut cu schimbările climatice. N-am cunoscut lumea dinainte.
Chiar dacă vrem să acționăm împotriva crizei climatice, nu e clar ce putem face.
Ce nebunie!
Da.
Ar trebui să-l includem în turul facultății.
Din fericire, cauza climatică beneficiază de aportul multor activiști tineri.
Sunt o parte foarte importantă a mișcării.
- Bună! - Bună!
- Mă bucur să vă cunosc.
- Eu sunt Isaac. - Bună!
- Grace. - Bună, Grace!
- Jamie. - Bună, Jamie!
Învăț de la ei, așa cum învăț de la cercetătorii care fac descoperiri.
Cea mai ridicată temperatură din istorie aproape a fost depășită.
Sperau să fie depășită.
O mulțime de oameni au vrut să fie în Death Valley la doborârea recordului.
E ca și cum dinozaurii ar fi vrut să se pozeze cu asteroizii.
Nu mă consider un optimist climatic.
Dar nu mă consider nici un pesimist climatic.
Nu cred că ajută.
Avem nevoie de tactici diverse pentru această criză climatică.
Crizei nu-i pasă că nu suntem pregătiți.
Nu poți să nu te gândești că, având în vedere situația actuală,
viitorul nu arată prea bine.
Au o viziune mai sumbră despre lume și despre posibilele soluții
decât mine sau decât mă așteptam.
Vreau să mă asigur că sunt la curent cu unele dintre aceste inovații.
Benzina e mai ieftină decât apa îmbuteliată,
așa că oamenii sunt răsfățați.
Hidrocarburile, cu excepția faptului că emit CO2, sunt miraculoase.
Lucrăm la o baterie care are o zecime din densitatea energetică a benzinei,
dar avem multe de făcut în următorii zece ani,
în toate zonele de emisie.
Zero este o cifră care nu-ți lasă posibilitatea să alegi.
„Bine, s-o facem pe asta, dar nu și pe asta.”
E o problemă clasică de interese și conflicte.
Oamenii care vor fi cei mai afectați de schimbările climatice
sunt copiii noștri nenăscuți.
Și e foarte dificil să convingi generațiile de astăzi
să facă sacrificii majore pentru o generație încă nenăscută.
De asta e nevoie de o motivație economică.
Salut! Bine ați venit!
Vom pune întrebări, apoi vom avea o discuție.
Mulțumesc. Să începem!
Bill Gates a înființat Breakthrough Energy Ventures
cu scopul de a combate emisiile de gaze cu efect de seră.
Investițiile strategice pot arăta lumii că există o cale mai bună de a face asta.
Apoi o să pot să-ți spun: „Nu contează care e politica ta.
Nu contează ce crezi.
E evident o cale mai bună, așa că s-o punem în practică!”
Vizăm producția oțelului,
a hidrogenului gri și a substanțelor chimice.
Acum producția de etilenă are o amprentă foarte ridicată de carbon.
Avem nevoie de soluții aplicabile pentru a produce energie electrică,
pentru a ne deplasa, pentru a zbura, pentru casele noastre.
Ce mâncăm?
Deci vrem să înlocuim aceste lucruri, măcar la același standard și fără emisii.
Singurul mod prin care poți face asta e să inventezi tehnologii noi.
Dioxycle e o companie de reciclare a emisiilor de carbon.
Schimbările climatice sunt o problemă de amploare.
Dacă nu ai amploare, e imposibil să schimbi clima.
Schimbarea climei nu poate fi un hobby.
Prin urmare, ai nevoie de o soluție de amploare.
Și un singur lucru e la fel de mare ca mama-natură.
Iar acela e tata-lăcomie, piața.
Ne pregătim să implementăm pilotul nostru de o tonă pe zi.
Vă arăt doar structura.
E lăudabil că investește, nu doar vorbește.
Cei mai mulți nu avem capitalul necesar pentru a investi
în start-upuri de milioane de dolari.
Majoritatea vor eșua, dar unele vor reuși.
Necesită hidrogen curat…
Finanțezi multe lucruri care sunt fundături,
dar câteva vor deveni echivalentul lui Apple, Microsoft sau Google
în această zonă de tehnologie curată.
Vor fi multe companii care vor avea un impact major.
Clima e o problemă de sistem
și credem că software-ul are potențialul de a o rezolva.
Există antreprenori minunați care vin cu tot felul de idei.
Suntem foarte deschiși la minte în ceea ce privește soluțiile.
Am studiat acest nou proces de producție a cimentului.
Poate că îți spui, pe moment, că investești într-o soluție greșită.
Dar soluția greșită poate deveni în foarte scurt timp soluția corectă.
Dacă o să obținem o densitate bună,
costul o să fie comparabil cu cel al unui cuptor.
Obțineți căldura din gaze naturale sau energie electrică…
Breakthrough Energy are peste o sută de companii acum.
Din agricultură, din construcții…
Avem niște companii grozave care produc ciment.
Cineva de la Breakthrough Energy Ventures, fondul lui Bill Gates,
a ținut o conferință la Caltech în care a spus:
„Există probleme climatice uriașe la care nu lucrează nimeni.
E o problemă. Sunt la fel de importante ca mașinile.”
Betonul e materialul artificial cel mai utilizat.
Apa e singurul material pe care-l utilizăm mai des.
E aproape magic, nu? E o rocă lichidă.
În câteva ore sau zile, se întărește și devine o structură.
E un lucru incredibil care ne-a permis să construim
zgârie-nori, poduri sau baraje.
La ieșirea din țevi, muncitorii întind betonul.
Procesul de producție a cimentului nu s-a schimbat de peste o sută de ani.
Se știe de mult timp că cimentul e un mare poluant,
dar nu s-a făcut nimic.
Betonul e un amestec de ciment, nisip, pietriș și apă.
Emisiile de CO2 asociate cu producția cimentului sunt o problemă de chimie.
Trebuie să producem același material.
Motivul este foarte simplu.
Construirea unei clădiri implică riscuri mari și costuri mari.
Nimeni nu vrea să folosească un material nou pentru acest lucru.
Metoda clasică de producție a cimentului necesită calcar, care conține carbon.
Arderea calcarului eliberează dioxid de carbon.
La Brimstone, folosim roci de silicat de calciu, care nu conțin CO2.
Cimentul e un material pe bază de calciu.
Pentru a îl produce, trebuie să extragi calciul din rocă.
O să torn lichidul pe care îl folosim ca agent de percolare.
Începem prin a-l turna.
Agentul va reacționa cu roca și va extrage calciul din ea.
Recuperăm calciul și punem roca într-un cuptor,
care produce ciment.
Ducem cimentul obținut la laboratorul nostru pentru teste.
Punem cubul într-o presă, îl zdrobim
și măsurăm forța pe care a trebuit să o aplicăm
pentru a îl fisura, iar asta ne arată rezistența cimentului.
Cimentul obișnuit rezistă la o presiune între 280 și 350 kgf/cm2.
Pentru zgârie-nori, e nevoie de un ciment special,
care să reziste la presiuni de la 700 până la 1.400 kgf/cm2.
Ce nebunie!
CHIMICALE - CIMENT - OȚEL
Sunt multe fabrici de ciment în lume.
Nu va fi la fel de simplu ca inventarea unui circuit integrat mai rapid.
Dacă-i spui Indiei să producă în alt fel cimentul,
sunt mii de fabrici de beton doar în India.
E un drum lung între a inventa un nou mod de a produce cimentul
și a-l implementa în toate fabricile de ciment din India,
pentru a elimina uriașele emisii de dioxid de carbon.
Sunt încă multe lucruri de făcut.
Trebuie să construim o fabrică. Apoi, încă trei mii.
Apoi, să decarbonizăm industria.
Este fără îndoială o listă lungă, nu?
În fine, felicitări tuturor!
Bravo, echipă!
Prima lucrare științifică importantă despre gazele cu efect de seră
a fost publicată în anii 1800.
Așadar, cunoaștem faptul că gazele cu efect de seră
pot reține căldura în atmosferă de o bună bucată de vreme.
Vrei să-i umpli rezervorul ca să încerci?
Bine, fă-i plinul!
În perioada de după Al Doilea Război Mondial,
emisiile au început să crească în mod dramatic.
În anii '60, președintele Johnson a primit un document care spunea:
„Este o mare problemă pentru securitatea națională.”
Industria combustibililor fosili cunoștea efectele sale nefaste.
Au făcut multe cercetări despre impactul produselor lor asupra climei.
Cei mai mari emițători sunt țările producătoare din Golf,
urmate de țări precum Statele Unite.
În Occident, avem un stil de viață cu emisii ridicate de carbon.
Sunt Criss Angel.
Bun-venit în casa mea de 2.000 de metri pătrați,
cunoscută sub numele de Serenity.
Economia modernă are o legătură strânsă cu combustibilii fosili.
Sistemul energetic este cel mai bun exemplu.
ENERGIE ELECTRICĂ 29%
Rețeaua electrică nu este doar sursa a aproximativ o treime din emisii,
este și singura sursă de energie pe care știm să o producem curat.
Energia solară și energia eoliană.
Costurile au scăzut dramatic, dar problema e că sunt intermitente.
Nu avem mereu soare sau vânt, dar vrem să ne încărcăm mereu telefonul.
Nu știm cum să depozităm ieftin energia pe care o creează,
astfel încât să o putem folosi oricând ne dorim.
Dar cererea de energie electrică va crește în viitor.
În viitor, vom folosi energia electrică pentru a ne alimenta mașinile, clădirile…
Rețeaua noastră electrică nu va trebui să fie doar verde,
va trebui să fie și de 2,5 ori mai mare.
După părerea mea, cea mai promițătoare soluție e energia nucleară.
Obținută fie prin fuziune, fie prin fisiune nucleară.
Nu avem încă o centrală de fuziune nucleară.
Chiar și o parte din cercetări sunt puțin nesigure.
Cred că e foarte important să continuăm să lucrăm la fisiune.
Sunt un mare investitor într-o companie numită TerraPower,
care construiește un reactor de generație următoare.
Reactoarele actuale folosesc răcirea pe bază de apă.
Apa nu reține multă căldură.
Când se încălzește, presiunea crește foarte mult.
Se discută de multe decenii
despre trecerea de la apă la metale lichide, ca sodiul.
Aceasta este și abordarea celor de la TerraPower.
Nu există presiune în reactor.
De asemenea, toate problemele legate de căldura reziduală,
care au provocat dezastrele de la Fukushima și Cernobîl, dispar.
Centralele nucleare TerraPower vor fi mult mai sigure,
dar trebuie să construiești un prototip
și să aștepți ca autoritățile să-i analizeze cu atenție planurile.
TerraPower a ales acest loc
pentru a construi primul reactor de generație următoare.
Cel mai mare angajator local, centrala pe cărbune,
va fi închis din motive de mediu.
Muncitorii săi au competențele necesare pentru a lucra la noua centrală.
E un exemplu a ceea ce ne dorim să se întâmple.
Economia verde trebuie să se dezvolte în locurile în care se pierd slujbe,
pe măsură ce economia poluantă dispare.
În spate, e casa lui J.C. Penney.
Acela e Teatrul Victory. E deschis trei seri pe săptămână.
Și renovează clădirea asta ca să devină noul birou de avocatură și brutăria.
- Nu e grozav? - Frumos.
COMBUSTIBILI FOSILI CAFENEA
Brutăria e a voastră sau a unor chiriași?
Va fi a noastră. Avem una în spate.
Și biroul de avocatură?
Am două firme de avocatură.
- Serios? E eclectic. - Ne extindem.
E sinergic. Mănânci brioșe, bei cafea și dai oamenii în judecată.
E o firmă de avocatură.
Sunt pentru prima oară aici
și așteptam cu nerăbdare să văd unde construim această centrală unică.
Am mers la fața locului. E doar un teren viran.
Toate miliardele pe care le investesc în TerraPower
vor fi pierdute dacă nu funcționează.
Dar un succes ne-ar ajuta foarte mult să rezolvăm problema climei.
CLĂDIRI 7%
ENERGIE ELECTRICĂ 29%
INDUSTRIE 29%
TRANSPORT 15%
AGRICULTURĂ 20%
Un reactor de fuziune ar putea fi o sursă foarte ieftină de energie,
fără să ridice probleme de mediu.
Astăzi, nu știm cum să construim așa ceva.
Vom descoperi la timp?
Suntem dependenți de combustibilii fosili și lupta de a renunța la ei pare pierdută.
Industria acestora face profituri record.
Emisiile cresc.
Oamenii au dreptate să fie sceptici și dezamăgiți.
Nu sunt de acord cu o parte a mișcării.
Nu putem să denigrăm modul actual de a face lucrurile
înainte să avem un înlocuitor.
Mi-ar plăcea să se pună mai mult accentul pe inovații, dar sunt un optimist
și cred că vom limita creșterea temperaturii.
Optimismul trebuie să fie o consecință a acțiunilor realiste.
Dacă doar stăm aici și spunem că suntem optimiști,
e mai degrabă un deserviciu.
Anumite niveluri de optimism orb pot fi o formă de negare a crizei climatice.
Acordul de la Paris prevede
limitarea creșterii temperaturii la maximum două grade Celsius,
reducerea cu 50% a emisiilor între 2015 și 2030
și eliminarea lor completă până în 2050.
Cum stăm?
Record de CO2 în atmosferă, cea mai ridicată valoare în patru milioane de ani.
Stăm foarte prost.
Analizând tendința pe termen lung, nu observăm o scădere a emisiilor.
E posibil să ratăm obiectivul celor două grade Celsius.
Prin urmare, daunele vor fi substanțiale.
Cele două grade păreau foarte îndepărtate,
dar am ajuns deja la 1,5 grade.
Vara trecută ne-a arătat cât de dezastruos poate fi.
La două grade, proiecțiile spun
că unele zone ale lumii vor deveni de nelocuit.
Va deveni foarte dificil de trăit în orașe cu milioane de oameni.
E mai mult decât deprimant.
E un continuum.
Există un punct de cotitură singular? Nu.
N-a mai fost atât de cald pe Pământ de 120.000 de ani.
Nivelul mării era cu opt metri mai ridicat atunci.
Înălțimea medie în New York? Zece metri.
Înălțimea medie în Miami? Doi metri.
Când va deveni Miami de nelocuit? În câteva decenii?
Toate aceste probleme sunt întrepătrunse.
Cea mai mare problemă este dacă trăiești la ecuator și lucrezi în aer liber.
Așadar, poate fi înfiorător mai ales pentru fermierii din Africa.
Agricultura este o activitate umană esențială.
În trecut, aproape toți oamenii erau fermieri.
Și este o sursă semnificativă de gaze cu efect de seră.
Douăzeci la sută din emisii provin din agricultură.
Și e greu să le elimini.
Vacile râgâie metan.
Aratul poate elibera carbonul din sol.
Îngrășămintele cu azot se fac cu gaze naturale.
Combinele care treieră câmpul folosesc o mulțime de combustibili fosili.
Deci agricultura contribuie în multe moduri la schimbările climatice.
Agricultura are nevoie de multă energie, pământ și apă.
Trebuie să fertilizăm recoltele și să le transportăm la magazine.
De acolo, ajung în casele noastre.
Și le ținem la frigider, doar ca să aruncăm 40% din ele.
Mulți nu știu că resturile alimentare emit cantități uriașe de metan.
Sunt peste tot în gropile de gunoi.
Sunt comprimate între alte resturi și nu se pot descompune în sol.
Din această cauză, eliberează metan în atmosferă.
Metanul e un gaz cu efect de seră mai puternic decât CO2.
Are un potențial de încălzire mai mare.
Dacă ar fi o țară, ar fi pe locul trei la emisii.
China, SUA, risipa alimentară.
La Mill, am creat un sistem prin care mâncarea ajunge înapoi la ferme.
Carcasa fiind mult mai strânsă acum, se petrece un fel de compactare.
Totul este adunat la un loc. Sunt mai puține elemente care se mișcă.
Va fi benefic pentru utilizatori când vom rezolva asta.
Pare un coș de gunoi. Toți știm să-l folosim.
Apeși pedala, se deschide și arunci resturile de la cină.
Acolo se termină treaba ta. Magia se petrece în interior.
Peste noapte și automat, uscăm și măcinăm toată mâncarea.
Mâncarea e 80% apă.
Când scoți apa din ea, se micșorează mult.
Devine inodoră, dar păstrează toți nutrienții.
Când coșul se umple, după câteva săptămâni, îl lași în prag.
Noi îl preluăm și îl ducem la fabrica noastră.
E un fel de Uber pentru risipă.
- Bine, deschidem cutia. - S-o deschidem!
Scoatem punga.
Încărcăm resturile în mașinăria noastră, care le sortează
și elimină contaminanții, de exemplu etichetele fructelor.
Le tratăm termic, din motive de siguranță.
Ambalăm apoi materialul și-l trimitem înapoi la ferme,
ca hrană pentru animale.
60% din emisiile crescătoriilor de pui provin din hrana pe care o cumpără.
Dacă creșteți pui,
Mill produce hrană cu emisii reduse de carbon.
Era mâncare pe care am fi aruncat-o.
AGRICULTURĂ 20%
ANIMALE - CULTURI RISIPĂ - TERENURI
Ceea ce apreciez la inovații e faptul că ne dau speranțe,
dar încă există o rezistență sistemică.
Să așteptăm ca oamenii care au crescut cu această situație,
cu aceste obiective și cu aceste priorități etice
să ajungă în poziția de a lua decizii nu mi se pare o soluție fezabilă.
Nu-i înțeleg pe oamenii care se opun acestor inițiative,
dar e mult mai ușor să ignori problema.
Activismul generează reacții.
Starea actuală a lucrurilor e foarte puternică.
Nu știu dacă putem să insistăm asupra urgențelor climatice
fără să înfuriem opinia publică.
Ce valorează mai mult? Arta sau viață?
Până unde ar trebui să meargă activismul și cui i se adresează?
Sper ca dialogul dintre activiști
și oamenii de știință să rămână constructiv.
Încerc să-mi pun ciocul.
Canarii trag un semnal de alarmă.
Exista un grup în Marea Britanie numit Extinction Rebellion.
Mă îndreptam spre o întâlnire când au blocat drumul.
Extincție!
Revoltă!
Au atras cu siguranță atenția.
E o lume politică.
Problema e următoarea, pentru toate aceste lucruri din păcate.
Dacă metoda curată e foarte scumpă, cine va plăti pentru ea?
Trebuie să dăm un exemplu altor țări și să avem emisii zero.
Mai mult decât atât, avem mult mai mulți bani decât alte țări
și nu ne putem aștepta ca Brazilia, India, Indonezia,
aceste mari țări în curs de dezvoltare, să-și reducă emisiile
cheltuind mult mai mulți bani pe soluții curate.
Trebuie să scumpim combustibilii fosili.
Însă de fiecare dată când crește prețul benzinei, e o mare criză politică.
Iar cuvântul „taxă” e ca un fel de blestem în țara asta.
E un subiect tabu.
Guvernul are un rol uriaș.
Reglementările și stimulentele sale fiscale
pot accelera finalizarea acestor cercetări și punerea lor în practică.
Până la urmă, tehnologia curată e la fel de ieftină sau mai ieftină.
Avem o obligație morală și avem resursele economice
ca să facem investiții care să ducă la descoperiri tehnologice
și apoi să le scădem costurile grație economiei de scară,
astfel încât acele soluții să fie disponibile tuturor de pe planetă.
Am reușit asta cu energia solară și cea eoliană.
De asta vedem astăzi, chiar și în zone ale țării
în care legiuitorii nu sunt foarte interesați de climă,
de exemplu, în Texas,
marile beneficii ale energiei eoliene și ale energiei solare.
Sunt părți uriașe din mixul lor energetic.
Stimulentele fiscale pentru aceste energii au jucat un rol important,
deci politica a ajutat,
dar acele stimulente n-ar fi existat dacă tehnologia n-ar fi fost disponibilă.
Avem și alte tehnologii disponibile.
Trebuie să ajungă în comunități azi, chiar acum, și să le punem la treabă.
TRANSPORT 15%
MAȘINI - CAMIOANE BĂRCI - AVIOANE
Zborurile sunt responsabile pentru peste 3% din emisiile totale,
dar o soluție viabilă astăzi e să folosim combustibili făcuți din plante,
ceea ce numim biocombustibili.
Din păcate, astăzi, acest tip de combustibil costă
de peste două ori mai mult decât combustibilul normal pentru avioane.
Cumpărându-l pentru călătoriile mele, creez cerere.
Și pe măsură ce cererea crește, se dezvoltă idei pentru a-i coborî prețul
foarte aproape de prețul combustibilului actual.
Costul suplimentar al unei mașini electrice scade în timp.
Autovehiculele generează doar 8% din emisiile totale,
dar dacă ai convinge pe toată lumea să cumpere aceste autovehicule noi,
atunci ai rezolva 8% din emisii.
Avem nevoie să densificăm hidrogenul
pentru a-l putea livra la un preț convenabil consumatorilor.
Iată primul vehicul alimentat prin criocompresie Verne.
Ținta noastră este piața camioanelor de mare tonaj,
pentru că este piața cea mai interesată de tehnologia noastră.
Camioanele electrice au o autonomie de 400 km.
Camionul nostru are o autonomie de 1.600 km,
ca și camioanele diesel.
Ați brevetat această tehnologie?
Sunt puține materiale care suportă atât criogenia, cât și înalta presiune.
Cheia e schimbătorul termic. Avem un brevet pentru el.
TRANSPORT 15%
MAȘINI - CAMIOANE BĂRCI- AVIOANE
EMISII GLOBALE TOTALE
Ne mișcăm cât putem de repede
pentru a reduce la zero emisiile din toate cele cinci categorii,
dar, înainte să ajungem acolo, vom fi emis mult mai mult CO2.
- Mulțumesc încă o dată. - Cu plăcere.
- Suntem încântați. - Da, o să fie distractiv.
Dacă crezi că trebuie să limităm încălzirea la 1,5 °C,
atunci trebuie să susții tehnologia de captare a carbonului,
adică absorbția de carbon din aer,
circa zece miliarde de tone pe an, timp de 50 de ani, până în 2100.
E copleșitor. Nimeni nu vorbește despre asta.
- Începem. - Domnilor.
Ce părere ai despre rolul captării carbonului?
În portofoliul Breakthrough Energy, avem mai multe companii
care încearcă să reducă costul captării carbonului.
Sunt cel mai mare client individual al ClimeWorks,
care captează carbonul cu peste 300 de dolari pe tonă.
Ce înseamnă că ești cel mai mare client?
Cum arată asta?
- Le scriu un cec. - Da?
Pentru a compensa emisiile tale?
Da.
REYKJAVIK, ISLANDA
Compania noastră luptă contra schimbărilor climatice.
Cauza principală este dioxidul de carbon care există deja în atmosferă, nu?
El încălzește planeta.
ClimeWorks elimină dioxidul de carbon din atmosferă.
E o mare provocare să-l filtrezi
pentru că este cea mai diluată sursă de dioxid de carbon.
Trecem o cantitate uriașă de aer printr-un filtru.
La trecerea aerului,
moleculele de dioxid de carbon rămân în materialul filtrant.
Închidem camera și o încălzim.
Reacția chimică se inversează…
și aspirăm dioxidul de carbon în centrala noastră.
De asemenea, suntem conectați doar la surse de energie durabilă,
ca energia geotermală din Islanda.
În ansamblu, nu este un proces atât de complex,
dar este o provocare să-l pui în aplicare în mod eficient.
Chiar captează carbonul.
Iar după ce îl captează, îl mineralizează în acea fabrică din Islanda.
Stau lângă un puț de injecție.
Deci acesta este unul dintre puțurile în care injectăm dioxidul de carbon.
Și este primul puț de injecție din lume pentru acest proces.
Injectăm apă și dioxid de carbon.
La o anumită adâncime, eliberăm dioxidul de carbon în apă.
La acea adâncime,
presiunea e suficient de mare încât să apară fenomenul de dizolvare.
Injectăm dioxidul de carbon în apă,
iar apa îl transportă în rocă, unde se transformă în piatră.
Nu e nevoie de multă energie.
Folosim apa deja existentă pentru a pune presiune asupra dioxidului de carbon.
Centrala noastră tratează 400.000 de tone și emitem 40 de miliarde de tone anual.
Prim urmare, eliminăm 0,00000000001 %
din emisiile totale anuale.
De aceea este esențial să extindem această tehnologie.
Desigur, vrem să fim un fel de companie de utilități.
În loc să colectăm săptămânal gunoiul din casele voastre, curățăm atmosfera.
Dar captarea directă a aerului nu este soluția pentru problema emisiilor curente.
Este soluția pentru a curăța emisiile din trecut, deja existente în atmosferă.
Cele mai mari centrale de captare din lume au o capacitate
de sub 100.000 de tone pe an.
Se construiesc unele cu capacități de milioane de tone,
dar, fără centrale cu capacități de miliarde de tone,
impactul va fi neglijabil.
E o idee nebunească să captezi dioxidul de carbon
pe care tu l-ai eliberat în atmosferă generând energie.
Ar trebui să generezi energie într-un mod diferit.
Faptul că oameni foarte serioși vorbesc despre asta
arată cât suntem de disperați să continuăm căutările
și să găsim o soluție care să facă problema să dispară.
Multe dintre aceste conversații sunt antropocentrice.
Speciile cu care împărțim planeta sunt marile victime ale schimbărilor climatice.
Oceanul va deveni un loc în care o să aruncăm carbonul?
Sunt pădurile locuri în care putem depozita cât mai mult carbon?
Putem modifica genetic copacii?
E o idee promițătoare.
Dar copacii care există acum
sunt importanți pentru multe specii care trăiesc în ei.
Deci totul are un cost.
Nu există o soluție magică.
Dacă totul se va baza pe electroliză, vom avea nevoie de 140 de fabrici
care să producă stivele de celule.
Și vor trebui să fie de cinci ori mai mari decât cele mai mari fabrici de azi,
pentru a susține o asemenea producție.
Ceea ce mă frapează este amploarea provocării,
dificultatea de a pune aceste inovații în practică la scară mare.
Când afli toate detaliile, îți dai seama
cât e de greu să construiești aceste lucruri.
Trebuie să ne mișcăm repede pentru că va dura mult timp.
O să fie un drum foarte anevoios și foarte complicat.
Vor exista momente în care o să fie periculos
și o să pară că ne aflăm pe marginea prăpastiei.
Știu deja că va fi o mare nebunie.
Mergem pe un drum nebunesc.
Vreau să fiu optimistă. Nu-mi place să fiu un profet al apocalipsei.
Nu vreau să vă demoralizez doar de dragul de a face asta.
Sunt însă realistă în privința situației.
Avem cinci-zece ani în care să ajungem la emisii zero.
Nu spun că nu sunt optimistă. Sunt șanse să găsim o soluție.
Ne-ați dat multe exemple. Dar nu speranța mă motivează.
Mă motivează dragostea pentru casa mea,
pentru oameni, pentru toți cei implicați în asta
și o doză mare de frică.
Plâng mereu când vorbesc despre asta.
Când vă văd atât de pasionați, realizez că nu ne mișcăm suficient de repede.
Nu e ușor.
Vorbim despre întreaga infrastructură fizică.
O să dureze până vom construi o cale nouă.
Dar m-ați motivat să mă gândesc cum am putea s-o construim mai repede.
Vă mulțumesc.
Avem multe de făcut.
Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
Subtitrarea: Florin Rizea