World Wrestling Entertainments kvindemester,
Wendi Richter!
Wendi Richter var mester, og alt gik fint et stykke tid.
Men Wendi var blevet et problem, så vidt jeg husker.
Alle kvinder i wrestling vil have mit bælte,
men det er mit, og jeg...
Da det var tid til at give mesterskabet videre til en anden,
gjorde hun modstand.
"Det er showbusiness. Jeg skriver et manuskript.
Du har mit mesterskab.
Det er mit, ikke dit."
"Jeg giver det ikke fra mig."
"Nå, okay.
Så må jeg tvinge dig."
Dette er kampen om kvindernes mesterskab.
Publikum forventer en kamp.
Man kan ikke fyre nogen, når de forventer en kamp,
for så snyder man dem.
Så få kampen i ringen, som min far plejede at sige,
og så finder man ud af det.
Klokken har ringet, og titelkampen er i gang.
Kampen er i ringen. Wendi har mesterskabet.
Det var nemt.
Et sted i kampen bliver Wendi dømt ude. Jeg sagde til dommeren: "Tæl til tre."
Pakket sammen. Flot udført.
Det var tæt på.
Hvad var det?
Dommeren talte: "En." Jeg løftede min skulder,
og han talte "to, tre", mens mine skuldre var væk fra måtten.
Wendi Richter har mistet sin titel.
Det var en meget smertefuld aften.
Mine drømme blev knust.
Jeg blev ydmyget, og det var i fjernsynet.
Jeg var ligeglad.
Offentligheden var i oprør...
"Åh gud. Det var virkelig ikke en fair tælling."
Livet er ikke altid fair,
og jeg kæmper ikke fair.
Et ordsprog i wrestling er: "Det er ikke personligt, bare forretning."
Sådan er Vince McMahon. Han er en forretningsmand.
Wendi kom til mig efter kampen.
Hun kiggede, bøjede hovedet og gik. Det var sidste gang, jeg så Wendi.
Men for mig var det ikke personligt.
Det er forretning, og der er intet, jeg ikke gør for vores forretning.
Vince McMahon kom smilende ind med halskrave på
til anden uge i retten for salg af steroider.
I dag stod McMahon i skyggen af sin tidligere stjerne, Hulk Hogan.
Manden bag figuren smed sin Spandex
og hoppede i ringen i den amerikanske distriktsdomstol
for at vidne mod Vince McMahon, hans tidligere chef.
Det var hovedbegivenheden i anklagemyndighedens sag mod McMahon.
Jeg skulle vidne, og jeg gik gennem retssalen.
Da jeg gik ind, sad Vince McMahon der,
og vi hadede hinanden dengang.
FBI tænkte, at det var min perfekte mulighed for
at kaste mudder på Vince og skabe ballade i wrestlingverdenen.
Jeg vidnede, og jeg tror, de var chokerede.
Til krydsforhøret kom forsvaret med et powerslam.
"Har hr. McMahon aldrig bedt dig tage steroider?"
"Aldrig." "Var det dit eget valg?" "Bestemt."
"Fik han andre til at bruge steroider?"
"Aldrig," svarede Hogan.
En af de sidste gange, jeg talte med Vince, efter flere måneder,
var noget af det sidste, jeg sagde:
"Vi går op sammen og ned sammen.
Glem ikke det."
Da Hulk Hogan var i vidneskranken, blev regeringen overrasket.
Jeg kunne se anklagernes udtryk.
"Det var ikke, hvad vi forventede." For Hogan støttede Vince.
- Vidste regeringen, hvad du ville sige? - Nej, jeg sagde det ikke.
Jeg sagde bare: "Jeg siger det, I vil have."
Jeg sagde, hvad de ville høre, men jeg ville sige sandheden.
Han solgte ikke steroider. Han bad ikke folk tage dem.
Alt det, de sagde om ham, var ikke sandt.
Han var snedig med at give regeringen, hvad de ønskede til en vis grad,
men ikke alt.
De ville have nogen til at sige: "Vince McMahon bad mig tage steroider."
De ringede endda og ville have mig til at vidne mod Vince.
"Fik Vince dig til at tage steroider?"
"Jeg brugte steroider, før jeg mødte Vince."
Han lod os gøre det, men han solgte dem ikke til os.
Man blev påvirket til at tage dem baseret på sund fornuft,
når alle dem i hovedbegivenheden er på steroider.
Men fik Vince mig eller andre wrestlere til at tage steroider?
Det så jeg ikke.
Vince sagde ikke til nogen: "Dig, tag steroider."
Men han sagde: "Du skal træne hårdere."
Mente han, de skulle tage steroider?
Hvem ved?
Jeg var ikke skyldig.
Det ændrede ikke på, at de svin var efter mig.
Så jeg var da bekymret.
Det er min frihed,
og når man skal til at høre dommen, tænker man: "Hold da kæft."
Det øjeblik glemmer man aldrig.
Det er et øjeblik, hvor mit liv ændrer sig.
World Wrestling Entertainments chef, Vince McMahon, udtrykte en smule lettelse,
da dommen faldt.
Dommen: Ikke skyldig.
Jubel fra fans gik gennem retssalen.
Et følelsesladet kram fra hans kone gennem 27 år, Linda.
Jeg var der. Dommen faldt og...
VINCES SØN
...det var en lettelse.
Sagen skulle ikke have været i retten. De havde ikke beviser.
Jeg er Vince McMahon...
De gjorde det, fordi de syntes, at Vince var en slem fyr.
SEX, LØGNE OG WWE
Hvis du er journalist, kan du gå efter ham.
Hvis du vil stille ham for retten, skal du have mere end det.
Hvis der var tvivl om, hvad World Wrestling Entertainment
var og er, så har vi vist fået det på det rene.
Linda sagde: "Det beviser, vi ikke har et steroidproblem."
Nej, alle vidneudsagn i sagen beviste,
at de fleste tog steroider. Jeres største stjerner tog dem.
Det beviste sagen.
Prøv at fremstille ham som god, men Vince var skurk.
Han blev ikke dømt, men han var ikke den gode.
Jeg ved ikke, om jeg har lært noget.
Jeg lærte, at nogle folk i regeringen stinker.
World Wrestling...
Vince fremstiller sig selv som offer i denne retssag.
Det var ingen overraskelse, at han blev frikendt.
Jeg antyder ikke, at han skulle være kendt skyldig,
men der er rygter og rapporter om alt, Vinces hold gjorde for at vinde.
Historier om kontakt til vidner, betalinger, jurymanipulation,
som fremstiller Vince på en meget anderledes måde,
end han vil portrættere sig selv.
Følg med...
Efter retssagen, efter denne serie af skandaler,
følte Vince sig nok uovervindelig.
Men det var ikke tilfældet.
Uanset hvad resultatet blev,
påvirkede retssagen forretningen enormt.
Budgettet blev stramt, og det var skræmmende.
Nogle chefer gik. Jeg bebrejder dem ikke.
Jeg ville ønske, at de ikke var gået.
Selvfølgelig.
Fordi det skadede firmaet, at de gik.
I den periode led forretningen.
De mistede penge i flere år. Indtægterne faldt.
De var i store økonomiske problemer.
Der var stor nedgang i tilskuertal.
Ikke mere udsolgt.
Forretningen var ikke, som da Hulk Hogan var på toppen.
Det, Vince ledte efter,
var en, der kunne erstatte Hulk som WWE's ansigt,
og Vince troede, det kunne være Lex.
Hovedbegivenheden i aften, USA! Lex Luger!
Vi satte maskineriet bag Lex Luger og troede, han ville være fantastisk.
Lad os se nogle optagelser af Lex Express.
Lex var okay, men ikke i nærheden af Hulk Hogan.
Jeg ved det, I ved det, alle derude ved det...
Lex var bare ikke i stand til at skabe forbindelse til publikum.
Lex var bare en i en lang række af fyre,
der prøvede at udfylde Hulks sko.
De måtte erstatte Hulk Hogan, og Bret Hart trak sværdet ud af stenen.
Bret!
Efter dem, mester.
The New Generation var en ny æra. Nye stjerner. Vi har Bret Hart.
I WWE er der mange ændringer.
Så havde vi Razor Ramon.
Der er kun én mand, der er så macho.
Vi havde Kevin Nash.
The New Generation lever!
Og vi havde Shawn Michaels.
Jeg er Heartbreak Kid, Shawn Michaels, Jack.
Jeg er manden, der skrev historie.
Da man vidste, at det ikke længere var en Hogan-æra,
satte det spørgsmålstegn ved alting.
Alt er på spil nu.
I omklædningsrummet blev vi mere håbefulde,
da alle havde chancen.
Hulk er væk, hvem træder til?
Det var tankegangen.
Og der var mange, der ville udfylde det tomrum.
Fyrene i The New Generation,
som mig og Undertaker,
var nogle af de bedste wrestlere nogensinde.
Jeg var stolt over at være fakkelbærer for The New Generation.
Der var tvivlsomme folk i firmaet på det tidspunkt,
og jeg var det sikre valg.
Bret Hart bliver ikke taget med en mindreårig pige på et hotel,
og vi finder ikke et kilo kokain i hans taske.
Det forekommer mig, at du kommer med en vis ydmyghed.
Derfor sagde Vince: "Vi gør dig til mester i lang tid.
Du holder skansen, mens vi tager os af alle problemerne."
Bret kommer fra Hart-familien,
som har haft mange udøvere.
Meget interessant familie.
Bret havde ikke så meget karisma.
Han havde lidt, nok.
Så der skulle laves nogle småjusteringer.
På samme tid går Ted Turner efter nogle af udøverne,
så det måtte jeg også håndtere.
Ted åbnede checkhæftet og sagde til dem, der arbejdede der:
"Gør, hvad I vil. Bare få det til at ske."
WCW er anderledes end WWE,
for der var mange flere penge der.
Jeg lavede nogle vilde aftaler, da jeg kom,
og det var som at komme i himlen i wrestlingbranchen.
De penge, han tilbød dem,
var mere, end de nogensinde havde fået her,
så det var logisk for mange af dem og gå over til Teds organisation.
Og hvad vil I gøre?
Lige efter Hulk Hogan
blev Randy Savage pludselig ledig.
Desværre har Randy Savage ikke underskrevet en kontrakt med WWE...
Det var den næste store.
Så begyndte det at føles, som om vi havde momentum.
Efter Hulk og Randy hoppede om bord,
kiggede folk lidt anderledes på WCW.
En dag havde jeg et møde med Ted Turner,
og han sagde: "Eric, hvordan bliver vi konkurrencedygtige mod WWE?"
Jeg sagde: "Ted, Monday Night Raw
er på mandag aften i USA's bedste sendetid.
Vi er på lørdag aften klokken 18:05 Eastern, 15:05 Pacific.
Vi kan ikke konkurrere."
Og uden at tøve kiggede Ted over på chefen for TNT og sagde:
"Giv Eric to timer hver mandag aften på TNT."
Jeg tænkte: "Hvad?"
Jeg tænkte, det var en god idé,
og det ville vise, at vi har været her længe.
Vi har fået kvælertag, vi er blevet slået bagfra,
tæsket, hoppet på, trampet ned,
fået stole i hovedet, alle mulige wrestlingtricks af Vince,
så jeg tænkte, vi burde sende på samme tid.
Vi går i ringen med ham.
Da jeg hørte, de ville sende på samme tid, tænkte jeg: "Vi får problemer."
Det bliver helt sikkert ikke godt.
De gør os arbejdsløse.
Velkommen tilbage til debutudgaven
af WCW's Monday Nitro...
Nu har jeg Nitro,
og jeg må skabe nogle overraskelser.
Sikket matchup vi har i vente.
Hvad fanden laver han her?
Til deres første show fik de Lex Luger til at komme.
Vi havde ham til en live-event søndagen før,
og så dukkede han op på Nitro næste aften.
Vent lidt!
Det var en stor overraskelse.
Hvad laver du her, Luger?
Da Lex kom ud, var publikum i chok,
og WWE var i chok, for de troede, han stadig var under kontrakt.
Det var han ikke.
Det var en heldig timing,
for Lex Luger var træt af WWE.
Han var ikke glad der.
Så jeg sagde: "Lex, lad os lave en aftale.
Du må ikke sige det til nogen. Slet ikke WWE.
Bare lad som ingenting."
Jeg er her af én grund...
Ja, det var pinligt. Det var virkelig pinligt.
Det gjorde Vince vred.
Det var så smukt.
- Lex Luger, du er en god mand. - Tak.
Jeg havde kun håndtryk, ikke en kontrakt, der udløb.
Jeg havde håndtryk. Det virkede i årevis.
Det virkede ikke længere på grund af Teds enorme rigdomme.
Og det var virkelig brutalt.
Man havde hjulpet med at bygge udøverne op,
og så pludselig er de væk.
De havde overtaget.
Det lignede det seje sted at tage hen,
når folk forlod WWE for at gå til WCW,
fordi WCW er nyt, cool og anderledes.
Eric var nådesløs.
Det slog tonen an, og det var hensigten.
Jeg var ikke bedre end dem til det, de gør, så hvad gør jeg så?
Jeg lavede en liste over alle måder, jeg kunne være anderledes end WWE.
Øverst på listen var, at de optog shows.
Okay. Jeg er live.
På Nitro kommer vi direkte til dig!
De er tegneserieagtige og appellerer til teenagere og børn.
Jeg vil være mere ægte.
Mine karakterer skal appellere til et ældre publikum.
Mine historier skal være mere baseret på virkeligheden.
Jeg vil ikke lande mit fly der.
Jeg lander mit fly her.
WCW OVERGÅR FORVENTNINGER
Jeg ville have, at Nitro blev set
som wrestlingfirmaet, hvor man ikke vidste, hvad der ville ske.
WCW VIL SLÅ WWE
Det var krig på fuld skala derfra,
for jeg ved, hvordan Vince har det med konkurrenter.
Han vil ødelægge dem og spise dem.
Hej, alle sammen, og velkommen! Vi er live!
Vi er ikke som World Whining Entertainment,
som er et optaget show.
Jeg havde direkte tv nu,
så jeg kunne gøre ting, min konkurrent ikke kunne.
Det gav mig en stærk taktisk fordel.
På det tidspunkt blev Monday Night Raw stadig optaget,
og resultaterne af optagelserne var offentlige,
for der var fem, seks eller syv tusind mennesker i arenaen.
Når vores show startede, ville jeg sige: "Vi er live,
og alt kan ske, ikke som de andre.
I behøver ikke se det show. Her er, hvad der skete."
Jeg læste resultaterne op.
Hvis du bliver fristet til at zappe over til konkurrenterne, så bare lad være.
Shawn Michaels vandt med et superspark.
Bliv her. Det er live. Det er her, der er action.
De gav resultaterne væk. Det sårede os i lang tid.
Det skadede os helvedes meget.
Det var disse små ting, der kom og...
Det var prik, konstante prik.
Jeg ville gøre WWE-publikummet sure,
for hvis jeg gjorde dem sure,
ville de skifte kanal og se, hvilke nedrige ting,
jeg gjorde i næste uge.
De gjorde mange ting for at skade os,
som, når jeg bliver vred,
fik mig til at fokusere endnu mere.
Alle, jeg kendte, der var tæt på Vince,
som Hulk og Randy, sagde: "Vince vil aldrig sælge."
Han sælger ikke.
Han solgte aldrig noget.
At sælge er at bære følelserne udenpå.
Vince lader dig aldrig se ham svede.
"Sælg ikke. Anerkend aldrig konkurrenten."
Jo flere, der sagde det, jo mere sagde jeg: "Jeg skal nok få ham."
Eric fik vores tidligere kvindemester ud med vores mesterskabsbælte,
og hun smed det i skraldespanden live på deres show.
Det var irriterende.
"Åh gud. Hvad vil de ellers gøre ved os?"
Jeg gnavede, bed og gjorde alt, hvad jeg kunne
for at få ham til at reagere.
Billionaire Ted. Først og...
De lavede sketches om Billionaire Ted.
Det var der, det først skete.
Jeg fik ham endelig til at reagere og ud af balance.
Hvorfor kan jeg ikke købe WWE?
Da jeg så dem, tænkte jeg: "Lad os optage dem og vise dem til Ted."
Vi viste dem til Ted, og Ted grinede røven i laser.
Han syntes, de var sjove.
Det skulle være Hulkster.
Vi sagde: "Vi må lave sjov med dem."
Og så lukkede Kay Koplovitz det ned.
Det var virkelig usmageligt.
Vi kunne ikke lide det, selvom vi var Turners konkurrenter.
Det hørte sig bare ikke til. Sådan ville vi ikke være på USA.
Kay Koplovitz fik os til at stoppe, fordi Ted var hendes ven.
Vi er venner. Venlige konkurrenter, kan man vel sige.
USA Network sagde, at vi skulle stoppe,
fordi de fik ballade med folk i Turner-organisationen,
der sagde: "Det er over stregen,
og I taler om, hvor meget litium han tager..."
Jane, hvor er mit litium?
Set i bakspejlet ville jeg ønske, vi ikke gjorde det.
Vi burde have været hævet over det.
Og det var også sådan,
jeg fandt ud af, at Razor Ramon og Diesel ikke blev hos os.
For jeg bad Razor og Diesel om at lave en,
og det ville de ikke.
"Hvorfor ikke?" "Jeg vil bare ikke."
"Tager du derover?" "Nej."
Jeg havde en lang samtale
med Scott Hall, Razor Ramon, og Diesel, Kevin Nash.
De ville ikke over til WCW.
På samme tid må de kigge sig selv i spejlet
og tænke: "Det er bedre for min familie,
når det kommer til pengene, end det er her."
Det var pengene og skemaet.
Flere penge og et bedre skema.
Da Scott og Kevin skrev kontrakt med WCW,
var jeg glad på deres vegne fra et professionelt synspunkt,
men det gjorde ondt, for jeg ville savne mine venner.
Der var en gruppe af os, der var venner backstage. The Kliq.
Kevin Nash, Scott Hall, Shawn Michaels og mig selv.
The Kliq blev en berømt ting...
DRÆB THE KLIQ
...og alle kendte til det, selvom det aldrig blev portrætteret på tv.
Så spoler vi frem til Diesel og Razor Ramons sidste aften.
Det var ikke pay-per-view. Det var live uden tv.
Tidligere på dagen havde Shawn talt med Vince
om at lave en slags hyldest til dem sidst på aftenen,
og Vince går med til, at de laver noget.
Han spurgte mig: "Er det vigtigt for dig, Shawn?"
"Ja." Og han siger: "Så er det vigtigt for mig.
Da to af dem gik, sagde jeg okay. I har min velsignelse.
Kevin og Shawn kæmpede mod hinanden i en kamp i et bur.
I slutningen af kampen ender vi alle sammen i buret.
Vi giver hinanden et stort kram.
Dybest set et tæppefald.
Det var helligbrøde for en veteran at lade rivaler gøre det,
så alle ved: "Hey, allesammen. Showet er ovre.
Vi elsker hinanden. Alt er godt."
Jeg var i Madison Square Garden den aften.
Jeg sad blandt publikum og tænkte: "Hvad er det?
Jeg fatter ikke, at de gør det. Min far bliver sur."
En del af mig syntes, det var lidt cool,
men en del af mig tænkte: "Det er så forkert."
For alle på min alder var det cool.
Men for den ældre generation af producere og wrestlere
var det en dødssynd.
Jeg var der ikke den aften, men jeg var i firmaet.
- Jeg har en mening om det. - Hvad synes du om det?
Jeg kunne ikke lide det.
De dræbte wrestling.
Wrestling var ikke ægte længere.
Vi trak gardinet fra og sagde: "Sådan her er det."
Det var den nye retning, som wrestling ville tage.
Det var ikke wrestling længere. Det var underholdning.
Da de kom ud af ringen,
var der var en række andre udøvere,
som gik amok. Det var utroligt...
Det var det, vi kalder kayfabe.
I de gamle dage i branchen var der noget, der hed kayfabe.
Kayfabe.
Kayfabe var et karnevalsudtryk.
Kayfabe er fiktionen, som bliver lavet af en svindler,
hvor alle, der er involveret i svindlen, er enige om at opretholde den.
Kayfabe er at bevare illusionen om, at det er ægte.
Sig "kayfabe", og så skal man spille rollen
og lade, som om alt er ægte.
De gode blev hos de gode,
og skurkene blev hos skurkene,
og de to må aldrig blandes.
Og i årevis prøvede vi at arbejde med præmissen om,
at wrestling ikke var forudbestemt,
og når man havde en fejde med nogen, var det en blodfejde,
og den fortsatte uden for ringen.
I den periode jeg kom frem,
levede og troede jeg på den tankegang,
selvom jeg vidste, at de var klar over, jeg var en rigtig person,
har man altid villet så tvivl.
"Den fyr er ikke rigtig klog.
Han tror, han er ham."
Jeg beskyttede branchen og beskyttede karakteren meget.
Jeg prøvede altid at holde folk til ilden.
Men det var ved at blive forældet. Alle vidste det.
I den periode var der nyhedsbreve og sladder
med mange rygter og insinuationer.
Til et show talte folk om, hvad der var ægte, og hvad der ikke var.
Jeg aner ikke, hvorfor kayfabe og alt det der stadig var så vigtigt.
Det var vel vores pointe med tæppefaldet.
Vi følte, at alle allerede vidste det.
Det, der skulle være en uskyldig handling,
blev til en stor kontrovers.
Jeg ved ikke, om jeg blev overtalt til det.
Blev jeg ikke?
Jeg lod det ske.
Men jeg kunne ikke lade det ske igen.
Så det fik konsekvenser.
Kev er væk, Scott er væk. Shawn er WWE-mester.
Hovederne ruller,
men der er kun et tilbage, og det bliver mit.
Nogen må betale for det,
og i dette tilfælde var det Hunter.
På det tidspunkt skulle jeg vinde King of the Ring,
men sådan blev det ikke nu.
Jeg sagde: "Vince, det virker skørt for mig,
at aftenens største reaktion kom i det øjeblik.
Verden ændrer sig,
og vi må ændre os med den."
Og han sagde: "Ja, men ikke lige nu.
Jeg må gøre noget. Jeg kan ikke lade det ligge."
For at citere Vince: "Man skal lære at spise lort
og lide smagen."
Vince var ikke klar til at tilpasse sig og udvikle sig til den moderne tidsalder.
Men WCW var.
Velkommen tilbage til den første time af denne udgave af WCW Monday Nitro på TNT.
Jeg havde tænkt på historien i lang tid.
Vi kaldte den "The Outsiders".
Men den virkede ikke, som jeg ønskede,
fordi jeg ikke havde de rette udøvere.
Nu med Scott på vej ind, og når Kevin Nash bliver ledig,
har jeg de perfekte folk.
I ved godt, hvem jeg er.
Men I ved ikke, hvorfor jeg er her.
Der kom to fyre ind udefra
for at skabe kaos i WCW.
Er det her, de store drenge leger?
HVOR DE STORE DRENGE LEGER
Vi er her ikke for at lege.
Da The Outsiders kom til WCW,
var det måske sidste gang,
hvor fans ikke helt kunne se, om det var ægte.
Måden, jeg fik dem ind på, og noget af den knap så nuancerede dialog
fik nogle folk til at tro, at de var der på WWE's vegne.
Arbejder I for WWE?
Publikum vidste ikke, om det var ægte eller et manuskript.
Det var perfekt.
Du skal ikke spille smart. Du skal ikke...
For helv...
- Hvad laver de? Vagter! - Kom derop nu!
Tilkald vagterne!
Det var en helvedes god idé.
Det gik så godt, at Vince McMahon sagsøgte os.
TITAN SAGSØGER TURNER
Vi sagsøgte dem, fordi de trampede på vores intellektuelle ejendomsret.
De præsenterede Scott Hall som Razor Ramon.
De sagde ikke, han hed Razor Ramon,
men de var så tæt på at sige det, uden at sige: "Hej, Razor Ramon."
I stjæler.
Det er ikke den rigtige måde at drive forretning på.
Det, at stjæle, afhænger af øjet, der ser.
Det er sjovt, for Vince blev straks en sympatisk helt.
Han begyndte at klynke som en lille skolepige.
"Onde Billionaire Ted ødelægger vores firma."
Når man har Ted Turners ressourcer,
og man bruger disse ressourcerne på en aggressiv måde
i et forsøg på at sætte en familieejet virksomhed ude af drift,
så er det på tide, at...
"Onde Billionaire Ted
vil skade denne lille familiedrevne virksomhed."
Der har været et systematisk forsøg på
at stjæle World Wrestling Entertainments udøvere.
"De stjal vores udøvere."
Vince gjorde præcis det samme mod Verne Gagne, AWA og andre territorier.
Han gik ind i de territorier og tilbød deres udøvere bedre aftaler.
Det er præcis det, Vince McMahon gjorde i 1984 og 1985.
Han tog stjerner, andre havde skabt i landet,
gav dem flere penge, og det havde han ret til i et frit marked.
Men de havde også ret til det, for det er et frit marked.
Du blev citeret for at sige, at Turner var for aggressiv.
- Ja. - Kunne du...
Så du ingen ligheder med det, du gjorde i territorierne?
Nej. Teds filosofi var: "Lad os skade min konkurrent."
Og det var ikke min. Jeg vil konkurrere.
Var det, Ted gjorde, ikke at konkurrere?
Jo, det var det.
Men din filosofi er anderledes end Teds.
- Korrekt. - Han ville gøre skade.
Nogle vil nok mene, det er hyklerisk, at jeg siger:
"Jeg skader ikke andre. Jeg gør det bedste for mig."
Men jeg synes ikke, at folk har ret til at gå efter mig.
Jo, de har ret til det. Nogle gange siger jeg noget,
som er anderledes end det, jeg tænker.
Og offentligheden forstår det ikke altid.
Som forretningsmand skal man lave mange udtalelser.
Man har det måske ikke sådan,
men det styrer tankeprocessen, når man gør det.
Vince vil gøre, hvad der skal til for at give forretningen succes.
Og under Monday Night Wars, udfordrede WCW os til kamp.
Mange ville sige, at da Hall og Nash gik til WCW,
var det vendepunktet.
Men hvis man går tilbage, ser på tallene
og ser på alt det, der skete,
var det egentlige vendepunkt for WCW Bash at the Beach,
hvor The Outsiders fik det tredje medlem.
Hvem bliver det?
Jeg var til Bash at the Beach,
og Scott Hall og Kevin Nash kom fra WWE for nærmest at smadre butikken.
De var skurke på en mission,
og de sagde, at de havde en tredje mand.
Han er her, og han er klar.
Nu tænker publikum: "Hvem er den tredje mand?"
Den tredje mand er her, men ikke i ringen.
Nu er det to mod to i denne magtovertagelse.
Scott Hall og Kevin Nash var ved at vinde.
Men Hulk Hogan kom for at redde dagen.
- Hulk Hogan er her! - Det er han fandeme!
Efter dem, Hulkster!
Da jeg gik ud til Bash at the Beach, løb Kevin og Scott for livet.
Sådan! Efter dem, Hogan!
Publikum var ellevilde. Helten kom for at redde dagen.
Hulk Hogan ankommer...
Hulk!
- Hvad laver han? - Åh gud!
- Er han den tredje? - Han er den tredje!
Hvad helvede foregår der?
Da Hulk endelig gav Randy Savage benet,
var folk virkelig chokerede.
- Hvad fanden foregår der? - Åh gud!
Det var et afgørende øjeblik i sportsunderholdning,
for det var surrealistisk at tænke på, at den største helt,
den største gode i branchens historie,
ville gå den anden vej.
- Føl det. - Hulksters har tårer i øjnene.
Man kan ikke gøre Hulk Hogan ond. Det kan man ikke.
Det var et stort øjeblik.
- En hel karriere. - Lige ned i kloakken.
Da jeg gik ud for at være den onde,
ville det enten blive det største øjeblik i min karriere
eller ødelægge min karriere.
Det var første gang, jeg hørte, at det var for hedt.
Og måske var det.
Det rumlede, men så blev der stille. Jeg tænkte: "Pis."
Vi havde ingen til at passe på ringen,
hvis folk begyndte at komme.
Jeg var vant til, at de kom.
Hvad har vi her? Vi har en fan på vej ind.
Han holdt ikke længe.
Der var folk, der kastede ting i ringen, buhede og skreg.
Der var folk, der græd.
Jeg troede aldrig, jeg skulle se folk smide ting...
- Mod Hulk Hogan. - ...mod Hulk Hogan.
Det var det vildeste øjeblik i min karriere.
Når man vil have alt ud af publikum,
kan det blive ubehageligt.
Og det var et meget hårdt slag i maven på wrestlingfans.
De gjorde Hogan til skurk,
men var det noget, I havde overvejet?
Nej. Terry og jeg mente altid,
at vi ville have Hulk Hogan som den gode,
der kæmpede for retfærdighed.
Vince McMahon gik glip af den mest lukrative mulighed.
Han kunne have gjort Hulk Hogan til skurk.
Alt det affald, der blev smidt i ringen, var som guldbarrer for WCW.
Da han blev skurk, tænkte jeg: "Wow." Det gjorde han godt.
Mange fans glemmer, at jeg var den onde,
da jeg først kom til WWE for at arbejde for Vinces far,
så det var ikke min første gang.
Så jeg gled lige ind i den onde Hollywood-karakter.
Få folk til at holde kæft, hvis I vil høre, hvad jeg har at sige.
Jeg gik derud, og jeg improviserede bare.
Det var kun mig, der talte.
De to mænd her kom fra en stor organisation nordpå.
Jeg gjorde den organisation til et monster.
Jeg gjorde folk rige deroppe.
Jeg ville presse Vince hårdt
for at bevise, at der skal to til tango.
Det var ikke kun Vince, der gjorde det hele.
Manden Hulk Hogan blev større end hele organisationen.
I de dage var det et personligt forhold
og et forretningsforhold.
Og når forretningen går i stykker,
gør det personlige forhold normalt også.
Vince mener, at forretning er forretning.
Men der er visse øjeblikke, hvor mennesket bliver såret.
Med Hogan var det personligt.
Det var det øjeblik, hvor det ændrede sig.
Kald det New World Order of Wrestling.
The Outsiders blev til nWo-historien.
Her er nWo!
Klar eller ej, nu kommer vi.
nWo ville overtage WCW,
tage alle deres største stjerner, og til sidst overvinde WCW.
nWo er den eneste vej.
Ja, det var en historie. Ja, de var karakterer.
Men på alle måder
var nWo-brandet stærkere end WCW-brandet.
I den periode var WCW cool.
De havde en cool faktor.
Jeg begyndte at se WWE som noget mindre.
New World Order. Det havde en kant, som intet nogensinde før.
Og de gav os røvfuld uge efter uge.
Da Hulk blev en skurk?
Skiftet kom.
NITRO TÆVER RAW
De slog os i seertal og så sig ikke tilbage i 83 uger.
Hvor mange uger? 83 uger i træk.
I 83 uger i træk! I 83 uger?
Var det 83 eller 84?
Min podcast hedder 83 Weeks.
I 83 uger i træk jordede vi WWE ned i mudderet.
Vi var så langt foran, at det ikke var sjovt.
Vi vandt uge efter uge, og det blev ved.
Vi havde det stærkeste hold, bedre historier...
Vi kunne ikke tabe.
De vinder ikke kun i seertal, de håner os også.
De gjorde som de ville med os.
Det var en krig, og jeg vidste ikke, om vi ville overleve,
for Turner var efter os.
Jeg er enten helt inde eller helt ude.
HEY, McMAHON... REND MIG
Så da vi besluttede at gå efter Vince, var jeg all in.
Er der nogen tvivl om,
hvilken organisation er den mest magtfulde i professionel wrestling?
RAW ER SLUT
På et tidspunkt blev det foreslået, at jeg blev en del af nWo,
og det gav mening.
Jeg er Eric Bischoff!
Fordi jeg ledte WCW, blev jeg set som præsident for WCW.
- Det er Bischoff! - Se, hvem der fører dem ind!
Hvem er bedre til at overtage end ham, der skriver checkene?
Jeg vil gøre alt for denne mand.
I starten af Monday Night Wars
tror jeg ikke, at Vince var bekymret for Eric Bischoff.
Vince så Monday Night Wars som noget mellem Vince og Ted.
Når man lytter til interviewene, talte Vince altid om Ted Turner.
Turners wrestlingorganisation...
Turner prøvede at lukke ham ned.
Ted Turner det ene og det andet.
Ted Turner...
Ted vil eje World Wrestling Entertainment.
Vince McMahon kommer ikke ud og siger:
"Eric Bischoff, der aldrig har været wrestling-chef,
som har haft en kreativ rolle i halvandet år,
giver mig tæsk hver uge i 83 uger."
Han ville have, at opfattelsen var, at slaget
var mellem Ted Turner, milliardær og mediemogul,
og stakkels lille Vince McMahon.
Det gjorde Vince til den sympatiske helt,
hvilket er præcis, hvad Vince ønskede.
Kan du huske første gang, du hørte om Eric Bischoff?
Jeg vidste ikke... Jeg var faktisk ikke klar over det,
men for mange år siden søgte Eric et job som speaker for WWE.
- Hvem er din helt, Eric? - Min helt?
Hulk Hogan, selvfølgelig.
Manden, myten, legenden.
Jeg fik ikke jobbet, og jeg var meget skuffet.
Fortrød du, du ikke hyrede ham, da du så ham derovre?
- At jeg ikke hyrede ham? - Ja.
- Nej. - Fortryder du ikke noget?
Jeg fortryder ikke noget som helst i mit liv.
McMAHON TO ORD - REND MIG
Eric gjorde, hvad han kunne, som alle ville have gjort,
men alt, hvad de gjorde
var stort set skabt af WWE til at starte med,
inklusive da Turner tog de udøvere, som vi havde skabt.
Dengang ville jeg holde fast i en af mine stjerner.
Jeg lavede en aftale med Bret.
Han fløj op til mit hjem i Calgary og tilbød mig en 20-årig kontrakt.
Jeg skylder mine WWE-fans alt. Jeg vil være hos WWE for evigt.
Sådan!
Da jeg skrev under, tænkte jeg: "Det er ikke godt for mit ego."
Det var dårlig forretning at prøve at beholde Bret.
"Jeg måtte beholde Bret.
Nej, dumme Vince, det behøvede du ikke. Skab nye stjerner, Vince."
Så nu er der en stor kontrakt, og det fungerer ikke.
Så jeg gik til Bret og sagde: "Bret, jeg har ikke råd til at betale,
hvad jeg betaler dig."
Min far tog Brets kontrakt, viste Bret, hvor smuthullerne var,
og sagde: "Du kan bruge det til at forhandle
en meget bedre aftale med WCW."
BRET HART FORLADER WWE FOR WCW
Så Bret gik til de andre og fik mange penge.
Bret Hart var WWE-mesteren dengang.
Så min far forventede bare,
at Bret gjorde det rette for firmaet på vej ud
og tabte til Shawn Michaels.
Bret, du har WWE's ejendom om din talje.
Det tilhørte ikke dig. Du vandt det ikke. Du fik det.
Jeg kan ikke lade dig gå til Turner med WWE-mesterskabsbæltet.
Det giver ingen mening.
Bret havde en anden plan.
Alle følte, han burde give titlen til en anden, før han gik,
og jeg tror ikke, Bret havde et problem med at tabe kampen.
Han ville ikke tabe til mig.
Shawn var en rigtig nar på det tidspunkt,
og det er sandheden.
Bret og Shawns rivalisering var ægte og autentisk.
Både Bret og jeg følte, at Vince og WWE udnyttede
vores uenigheder i det virkelige liv.
Shawn og Bret, to store udøvere, der ikke kunne sammen.
Shawn begyndte at lave udtalelser.
De droppede manuskriptet og sagde noget personligt.
Han stak World Wrestling Entertainment i ryggen.
Hvorfor? For hans økonomiske vinding.
Efter et stykke tid finder man ud af, hvad der generer andre,
og jeg blev ved med at prikke til bjørnen.
Jeg var sådan en nar.
Jeg var tæt på at slå Shawn mange gange.
Selv om du har haft nogle solskinsdage...
På nationalt tv sagde han, at jeg knaldede Sunny, når jeg er gift,
og krydsede en grænse, der skadede min familie.
Du skader mig på det personlige plan, og det er noget pis.
Hvad tænkte du om det?
Mine tanker dengang var, at det var godt tv.
Survivor Series, præsenteret af Milton...
Vi havde den sidste kamp i Montreal.
"Bret, du skal give det til Shawn i aften,
for vi skal erstatte dig."
Bret sagde: "Det vil jeg ikke.
Især ikke i Canada."
Der var et opkald med Shawn, mig og Vince.
Vince sagde: "Bret gør det ikke. Han nægter at gøre det."
Jeg kan ikke huske detaljerne, men jeg sagde:
"Så må vi gøre det for ham."
Jeg mødte Vince, da jeg var 23.
Jeg har brugt mere tid med ham end min egen far.
Jeg bliver følelsesladet, for...
...jeg har udsat ham for meget.
Jeg var et dårligt sted i mange år, og han fandt sig i det.
Det fortjener han noget til gengæld for.
Så derfor gav jeg ham min loyalitet.
Han skulle bare sige: "Shawn, du skal gøre det her,"
så gjorde jeg det.
Den aften måtte Bret Hart ikke gå ud af bygningen
med mesterskabet, og det sørgede jeg for.
På dagen fik jeg at vide, at det skulle ende med en schmoz.
Alle skulle blande sig.
Vi ville erklære kampen uafgjort og så se, hvad vi gør bagefter.
En schmoz er et stort slagsmål med en masse folk,
og dommeren erklærer kampen uafgjort.
Ingen vinder eller taber, og det passede mig fint.
Men WWE havde snydt wrestlere på forskellige måder i lang tid.
Jeg kendte til Wendi Richter, så jeg stolede ikke på noget.
Jeg fjernede aldrig blikket fra Shawn.
Hvis han vil have en rigtig kamp, kan han få en rigtig kamp.
Jeg kæmper mod ham til døden.
-Pas på! - Shawn Michaels er inde.
Det var en virkelig god kamp.
Det er en beskidt kamp mellem to fyre, der hader hinanden.
Shawn sætter mig i skarpretteren,
som er mit afsluttende træk,
men han gør det forkert.
Man kan se, at jeg retter Shawn, mens han gør det,
og han vender den, gør det rigtigt og vender mig om,
og jeg kan se tidtageren, og Vince råber ad ham.
Jeg råber ad tidtageren: "Ring med klokken,"
selvom Bret ikke havde givet op.
Og han ringer ikke. Han er lamslået.
Jeg ser Vince råbe ad ham: "Ring med den fucking klokke!"
Ring! Ring med klokken!
Klokken ringer, og jeg skriger i headsettet. "Hvorfor ringede du?"
Pis!
Og jeg kan mærke det.
Der går det op for mig. De gjorde det. De snød mig.
Jeg ville være ringside, så han vidste, hvad der var sket,
og jeg tog det tilbage, der var mit.
Det kunne Bret jo ikke lide.
Når man har haft en så hård kamp,
får man en del fråde i munden.
Jeg lænede mig ud og spyttede ham i ansigtet.
Jeg ramte plet.
Lige i øjet.
Det var ulækkert, men jeg tænkte: "Hvordan gjorde han det?"
Så ødelagde jeg alle monitorerne
og smadrede dem i stykker på gulvet.
Det var bare kaos.
Bret skriver "WCW" i luften.
Det er svært at forestille sig, hvor vred man kan blive,
når man bliver forrådt og gjort til grin på nationalt tv.
Min bror Owen beroligede mig.
"Det var forkert, hvad de gjorde.
Du har respekt fra alle i omklædningsrummet."
Den slags ting. Han trøstede mig meget på det tidspunkt. Og...
I 14 år har jeg givet Vince McMahon 100 procent hver aften.
Jeg har blødt for ham og røget i tovene med 160 i timen.
Jeg har givet ham julemorgener, mine børn aldrig fik.
Jeg missede aldrig et show. Jeg gav alt, hvad jeg havde.
Jeg kunne ikke give mere, end jeg gav Vince McMahon.
Intet af det betød noget, da Vince snød mig i Montreal.
Da jeg går tilbage til omklædningsrummet, er jeg klar til at dræbe ham.
Dræbe ham. Tæve ham ihjel.
Shawn, var du med på det?
Jeg anede det ikke. Gud er mit fucking vidne.
Han kom straks og sagde: "Vidste du det?"
"Jeg sværger, det gjorde jeg ikke."
Vince var meget bestemt.
Vi måtte sværge, at vi intet vidste om det.
"Jeg er ligeglad med, hvem der spørger. I må bare lyve og sige:
'Jeg vidste intet. Det var Vince McMahons valg.'"
Jeg sværger ved Gud...
Ja, sværg ved Gud, men en dag får han dig.
BRET HARTS KONE
Der var kaos bagved, og folk flippede ud overalt.
Bare husk, Hunter, at man ligger, som man har redt.
Jeg husker, at jeg var så vred over, at de gjorde det sådan.
Jeg tror, Vince var i panik.
"Hvad kan jeg gøre for at stoppe oprøret?"
Jeg følte på en underlig måde, fordi Bret og jeg havde det forhold,
at jeg skyldte Bret noget,
for fra hans synspunkt havde jeg forrådt ham.
Vince sagde: "Han vil slå mig, og det skylder jeg ham."
Jeg kan se ham gå ind i omklædningsrummet i Montreal.
Alle er vrede, følelsesladede.
Jeg går ud, for jeg vil ikke se Vince blive slået.
Bret rejser sig og går gennem lokalet.
De mødes alle sammen.
Jeg går over til hans omklædningsrum med hænderne nede,
og Bret kommer løbende og slog mig så hårdt.
Lige i tindingen.
Vince ville ikke give mig et gratis slag.
Jeg ved ikke, hvor historien kommer fra, for det er løgn.
Vince og jeg stødte sammen,
og vi greb hinanden som i en wrestlingkamp.
Alle er klar til at stoppe mig, da vi tager fat i hinanden,
og jeg tænkte: "Jeg kan kun få et slag ind,
hvis jeg giver ham en uppercut."
Og jeg rammer lige op mellem Vinces arme,
og det var, som når man rammer klokken, og den ryger op.
Den dag i dag aner jeg ikke, hvordan slaget kom igennem.
Han lå som en søstjerne.
- Jeg slog ham. - Jeg er stolt af dig.
De er derovre.
- Så hårdt jeg kunne. Jeg slog ham ud. - Jeg er bange.
Det er nok det bedste, jeg har gjort, og han fortjente det.
Vince kom alvorligt til skade.
Vince havde et stort, flot blåt øje.
Den aften haltede jeg rundt,
og jeg ser stjerner overalt. Det var en god hjernerystelse.
Jeg havde ondt af Bret. Jeg havde ondt af Vince.
Vince ville ikke, men han måtte gøre det for forretningen,
og det vil han altid gøre.
Det blev kaldt Montreal Screwjob,
og den dag i dag fortryder jeg ikke noget.
Det blev pludselig alvor, og det gav mig et helt andet perspektiv
på forretningen.
Montreal Screwjob var et øjeblik,
hvor man kunne se et skift.
Det er som en landmasse, der bevæger sig.
Pludselig er der et stort jordskælv, og man siger: "Jeg så det."
Der var et skift, og der var en seismisk forandring.
Denne virkelige hændelse,
striden med Bret og kontroversen bagefter,
førte til fødslen af en Mr. McMahon-karakter,
der blev en af de mest hadede karakterer
og en af de mest elskede karakterer nogensinde.
Midt i kaos kommer der mange gange genialiteter ud af det.
Er det det sidste søm i World Wrestling Entertainments kiste?
Tværtimod. Vi er kun lige begyndt.
Tekster af: Martin Larsen