Campioana World Wrestling Entertainment,
Wendi Richter!
Wendi Richter a fost campioană și totul a fost bine o vreme.
Dar Wendi devenise o problemă, din câte îmi amintesc.
Toate femeile din wrestling vor centura mea, dar și eu o vreau...
Când a venit momentul să facă onorurile și să dea campionatul altcuiva, s-a opus.
„Asta e lumea spectacolului. Scriu un scenariu.”
„Ai în mână campionatul meu.”
„E al meu, nu al tău.”
„Nu voi renunța la el.”
„Bine.”
„Atunci te oblig.”
Lupta asta e pentru campionatul feminin.
Publicul așteaptă un meci.
Nu concediezi pe cineva când urmează un meci,
pentru că păcălești publicul.
Așa că lasă meciul să se desfășoare, cum zicea tata,
și te descurci după aia.
Se aude clopoțelul și începe meciul.
Meciul se desfășoară, Wendi e campioană. A fost ușor.
În timpul meciului, Wendi va fi trântită. Îi zic arbitrului: „Numără până la trei.”
Un pachet mic. Bine executat.
A fost la limită.
Ce-i asta?
Arbitrul a numărat: „Unu.” Mi-am ridicat umărul
și a mai numărat „doi, trei”, chiar dacă ridicasem umărul.
Wendi Richter a pierdut titlul.
A fost o seară foarte dureroasă.
Visurile mele au fost distruse.
Am fost umilită și s-a difuzat la televizor.
Nu mi-a păsat.
Publicul era agitat.
„Doamne, nu a numărat corect.”
Răspunsul meu e că, uneori, viața e nedreaptă,
iar eu nu duc o luptă dreaptă.
În wrestling avem o vorbă: „Nu e nimic personal, așa e în afaceri.”
Și cred că așa e Vince McMahon. E om de afaceri.
Wendi s-a întors după meci.
M-a privit, a plecat capul și s-a dus. A fost ultima dată când am văzut-o.
Pentru mine nu era nimic personal.
E o afacere și aș face orice pentru afacerea noastră.
DOMNUL McMAHON
EPISODUL 3: ÎNTORSĂTURA
Vince McMahon a venit cu guler cervical și zâmbind
în a doua săptămână din procesul steroizilor.
Azi, McMahon a fost tratat cu răceală de fosta sa vedetă, Hulk Hogan.
Cel din spatele personajului dezbracă costumul de luptă
și sare în ring la tribunalul districtual
ca să depună mărturie împotriva fostului său șef, Vince McMahon.
Acesta urma să fie evenimentul principal în cazul lui McMahon.
Era timpul să depun mărturie. Am traversat sala.
În timp ce mergeam, Vince McMahon stătea acolo.
Eram la cuțite pe atunci.
Agenții federali credeau că am ocazia perfectă să-l împroșc cu noroi pe Vince
și să dau peste cap lumea wrestlingului.
Am depus mărturie și cred că au fost șocați.
În timpul procesului, apărarea a venit cu o bombă.
„Dl McMahon nu v-a spus niciodată să luați steroizi?”
„Niciodată.” „A fost alegerea dv.?” „Sigur.”
„A sugerat că ar trebui să luați steroizi?”
„Nu”, a răspuns Hogan.
Ultima dată când am vorbit cu Vince, și trecuseră luni de atunci,
i-am spus: „Creștem împreună și cădem împreună.
Nu uita asta!”
Cât despre mărturia lui Hogan, vă spun că guvernul a fost surprins.
Vedeam fețele procurorilor.
„Nu ne așteptam la asta.” Hogan l-a susținut pe Vince.
- Guvernul știa ce vei spune? - Nu, nu le-am spus.
Le-am zis doar că voi spune ce vor ei.
Am zis ce voiau să audă, dar știam ce voi spune.
Voiam să zic adevărul.
N-a vândut steroizi. N-a spus nimănui să ia.
Nu era adevărat ce ziceau despre el.
Știa să ofere guvernului câte ceva, dar nu ce voia cu adevărat.
Voiau ca cineva să spună: „Vince McMahon m-a pus să iau steroizi.”
M-au sunat și pe mine să depun mărturie contra lui Vince.
„Te-a încurajat să iei steroizi?” „Nu. Am luat înainte să-l cunosc.”
Ne-a lăsat s-o facem, ca să lămurim asta, dar nu ne-a vândut.
A fost o influență puternică de a lua în limita bunului-simț
și știa că cei care iau sunt cei de la eveniment,
dar Vince să-mi spună mie sau altuia să luăm steroizi?
N-am văzut.
Vince nu spunea nimănui: „Trebuie să iei steroizi.”
Dar spunea: „Muncește mai mult”, gândindu-se că vor lua steroizi?
Cine știe?
Nu eram vinovat de nimic.
Asta nu schimbă faptul că ticăloșii ăștia mă vânau.
Așa că eram îngrijorat.
Era în joc libertatea mea,
iar când ești pe cale să auzi verdictul, îți zici: „Doamne!”
E un moment de neuitat.
E un moment în care viața mea se va schimba.
Vince McMahon, directorul WWE,
a răsuflat ușurat când s-a citit verdictul.
Verdictul: nevinovat!
Uralele fanilor răsunau în sală.
O îmbrățișare de la Linda, cu care e căsătorit de 27 de ani.
Am fost acolo. S-a dat verdictul și...
a fost o ușurare.
N-ar fi trebuit să ajungă la proces. Nu aveau dovezi.
Cred că au făcut-o deoarece credeau că Vince e un tip rău.
Dacă ești reporter, poți să-l investighezi.
Dacă vrei să-l judeci, trebuie să ai mai mult de-atât.
Dacă unii se mai întrebau ce e cu WWE,
cred că acum s-a lămurit totul.
Linda a zis: „Nu avem probleme cu steroizii.”
Nu, cazul a dovedit, conform mărturiilor,
că majoritatea vedetelor tale luau steroizi.
Asta s-a dovedit.
Caut să-l descriu ca pe un om bun, dar Vince era cel rău.
N-a fost condamnat, nu trebuia să fie, dar nu era nici erou.
Nu știu dacă am învățat ceva.
Am învățat doar că unii oameni din guvern sunt nașpa.
Vince se descrie ca victimă în acest proces.
Nu e surprinzător că a fost găsit nevinovat.
Nu sugerez că trebuia să fie condamnat,
dar circulă zvonuri și articole
despre ce a făcut echipa lui ca să câștige.
Au contactat martori, au dat mită, am influențat jurații.
Toate astea îl zugrăvesc pe Vince într-un fel diferit
de cel în care se descrie pe sine.
După proces, după aceste scandaluri,
Vince s-a simțit, probabil, invincibil.
Dar nu era cazul.
Indiferent de rezultat,
procesul a afectat afacerea grav.
Veniturile au scăzut și situația s-a agravat.
Unii directori au plecat. Nu-i acuz.
Dacă aș fi vrut să nu plece și toate alea?
Sigur.
Deoarece plecarea lor a dăunat companiei.
Afacerea mergea greu pe atunci.
Au avut ani cu pierderi, veniturile erau la pământ.
Erau în dificultăți financiare mari.
Compania a avut o scădere uriașă a prezenței.
Nu vindeam masiv.
Nu era la fel ca atunci când Hulk Hogan era în frunte.
Vince căuta un înlocuitor pentru Hulk,
care să fie imaginea WWE,
și s-a gândit că ar putea fi Lex.
American get-beget! Lex Luger!
Am pus mașinăria în spatele lui Lex Luger și am crezut că va fi grozav.
Să vedem niște imagini cu Lex Express!
Lex era bun, dar era departe de Hulk Hogan.
Eu știu, tu știi, toată lumea știe...
Lex nu era capabil să se conecteze cu publicul.
Lex era doar unul dintr-un lung șir de indivizi
care voiau să-i ia locul lui Hulk.
L-au înlocuit pe Hulk Hogan,
iar cel care a scos sabia din piatră a fost Bret Hart.
Bret!
Pe ei, campionule!
NOUA GENERAȚIE WWE
Noua generație era o nouă eră. Aveam stele noi, ca Bret Hart.
În WWE sunt multe schimbări.
Apoi era Razor Ramon.
Un singur om e plin de masculinitate.
Mai era Kevin Nash.
Trăiască noua generație!
Și mai era Shawn Michaels.
Sunt Heartbreak Kid Shawn Michaels, Jack. Sunt cel care a făcut istorie.
Când epoca Hogan a dispărut,
totul a fost pus sub semnul întrebării.
Totul devine disponibil.
Noi, cei din vestiare, aveam speranțe mai mari
că oricare dintre noi poate prinde ceva.
Hulk s-a dus. Cine îi va lua locul?
Asta era ideea.
Mulți băieți așteptau să umple acel loc gol.
Băieții noștri, cei din noua generație, cum sunt eu și The Undertaker,
erau unii dintre cei mai buni luptători.
Eram mândru să fiu purtător de torțe pentru noua generație.
Compania avea multe vulnerabilități pe atunci,
iar eu eram cel mai sigur tip.
Bret Hart nu va fi prins cu o minoră într-un hotel
sau cu un kilogram de cocaină la el.
Mi se pare că aduci o anumită modestie.
De aceea Vince a zis: „Te vom face campion mult timp.
Tu vei fi fundația noastră cât ne ocupăm noi de toate astea.”
Bret provine din familia Hart,
care a dat multe vedete în trecut.
O familie interesantă.
Bret nu avea prea multă carismă.
Avea ceva.
Așa că, o vreme, a trebuit ajustat.
În același timp,
Ted Turner a început să ne ia din sportivi,
așa că m-am ocupat și de asta.
Ted a deschis carnetul de cecuri și le-a zis celor care lucrau acolo:
„Puteți face ce vreți. Dar să iasă bine.”
WCW era diferit de WWE, pentru că erau mult mai mulți bani acolo.
Am prins niște oferte grozave la început.
Era un fel de rai al luptătorilor de wrestling.
Sumele de bani pe care le oferea
erau mai mari decât sumele primite aici,
așa că era logic ca mulți dintre ei să plece la organizația lui Ted.
Și ce vei face?
La scurt timp după Hogan,
Randy Savage a devenit dintr-odată disponibil.
Din păcate, Randy Savage nu a putut semna un contract cu WWE...
El a fost următorul.
Atunci am început să simțim că luăm avânt.
După ce Hulk și Randy s-au dus la ei,
oamenii s-au uitat altfel la WCW.
La un moment dat, m-am întâlnit cu Ted Turner
și mi-a zis: „Eric, de ce e nevoie să fii competitiv cu WWE?”
I-am zis: „Ted, știi că apar
la Monday Night Raw, la oră de vârf, nu?”
„Noi apărem la Saturday Night, la ora 18:05 ET și 15:05 PT.
Nu putem concura cu ei.”
Instantaneu,
Ted s-a uitat la șeful TNT și i-a zis:
„Dă-i lui Eric două ore luni seara pe TNT.”
Am zis: „Ce?”
M-am gândit că e o idee bună.
Măcar s-ar vedea că suntem pe hartă de atâta timp.
Am fost închiși, loviți,
bătuți, asaltați, călcați în picioare,
loviți cu scaune, atacați de Vince de atâta timp...
și m-am gândit că-l vom înfrunta și vedem ce iese. Intrăm în ring cu el.
De cum am auzit că ne vor înfrunta,
am zis că avem probleme.
Știu doar că nu va fi bine.
Sau vom da faliment.
Bine ați venit la ediția de debut
a WCW Monday Nitro...
Aveam chestia asta numită Nitro
și trebuia să găsesc o cale de a crea surprize.
Ce confruntare ne așteaptă!
Ce naiba caută el aici?
La primul lor spectacol a venit Lex Luger.
Îl aduseserăm și noi la un eveniment în direct,
iar apoi a apărut la Nitro în seara următoare.
Stați puțin!
A fost o surpriză! „Dumnezeule!”
Ce faci aici, Luger?
Când a plecat Lex, nu doar publicul era șocat,
ci și toți din WWE erau șocați,
căci credeau că are contract cu ei.
Dar nu avea.
Am avut noroc că s-a potrivit așa,
deoarece Lex Luger se săturase de WWE.
Nu era mulțumit acolo.
I-am zis: „Lex, uite ce e. Facem un târg.
Nu poți spune nimănui. Nu spui nici la WWE.
Îți vezi de treabă.”
Am venit dintr-un motiv...
A fost jenant. Foarte jenant.
L-a enervat pe Vince.
A fost frumos.
- Luger, ești un om bun. - Mulțumesc.
Ne strângeam mâinile, nu aveam contracte.
Am făcut asta ani întregi.
Nu mai funcționa așa din cauza averii enorme a lui Ted.
Mi-am zis: „Ce lovitură brutală!”
Aduci atâția sportivi, îi ajuți să crească,
apoi brusc... dispar.
Ne-au învins.
Părea că e bine să mergi la ei,
că oamenii pleacă de la WWE la WCW pentru că e ceva nou, e cool, e altfel.
Eric era nemilos.
A dat tonul. Asta a fost intenția lui.
Înțelegând că nu pot fi mai bun decât ei, ce opțiuni aveam?
Am făcut o listă cu toate felurile în care puteam fi diferit de WWE.
În primul rând, au emisiuni înregistrate. Eu transmit în direct.
La Nitro transmitem în direct!
Ei sunt ca desenele animate fiindcă se adresează adolescenților.
Eu voi fi mai autentic.
Voiam ca noi să ne adresăm unui public mai în vârstă.
Voiam ca poveștile mele să fie mai realiste.
N-o să încerc să aterizez aici.
O să aterizez aici.
Voiam ca Nitro să fie recunoscută
ca o companie de wrestling unde nu știai ce se va întâmpla.
Știam că e un război în toată regula
căci știu ce crede Vince despre competiție.
Vrea s-o distrugă și apoi s-o mănânce.
Bună și bine ați venit! Suntem în direct!
Nu suntem ca WWE,
care e o emisiune înregistrată.
Transmiteam în direct,
deci controlam lucruri pe care concurența nu le putea controla.
Asta mi-a oferit un avantaj tactic puternic.
Pe atunci Monday Night Raw încă se înregistra,
iar rezultatele înregistrărilor erau publice,
căci erau cinci, șase sau șapte mii de oameni în arenă.
Imediat ce se deschidea emisiunea, spuneam: „Suntem în direct
și orice se poate întâmpla. Nu ca la ceilalți.”
„De fapt, nu vă uitați la ei. Iată ce s-a întâmplat.”
Dădeam rezultatele finale.
Dacă ești tentat să iei telecomanda
ca să te uiți la concurență, nu te obosi.
Shawn Michaels l-a bătut pe uriaș.
Rămâi aici! E în direct. Aici e acțiunea!
Dădeau rezultatele. Ne-au rănit mult timp.
Ne-au afectat rău de tot.
Chestiile astea mărunte...
insultele erau constante.
Voiam să supăr publicul WWE,
căci știam că, dacă-i supăr destul, vor căuta să vadă ce chestii mizerabile
urma să mai fac.
Au făcut multe lucruri pentru a ne afecta,
iar când sunt furios,
mă concentrez și mai mult.
Toți cei apropiați de Vince,
cum ar fi Hulk, Randy, spuneau: „Vince nu va reacționa.”
Nu reacționează.
Nu a reacționat.
Când reacționezi, îți arăți emoțiile.
Pe Vince nu-l vei vedea abătut.
„Nu reacționa. Nu valida niciodată concurența.”
Cu cât îmi spuneau mai mult asta, cu atât ziceam mai mult că-l prind.
Eric o scoate pe fosta noastră campioană,
cu centura noastră
și, în transmisiune directă, o aruncă la gunoi.
A fost supărător.
Am zis: „Dumnezeule!
Ce ne vor mai face?”
Îl ciupeam, îl mușcam, îi făceam orice ca să reacționeze. Și a reacționat.
Miliardarul Ted. Mai întâi...
Au făcut scenete cu miliardarul Ted.
A fost prima reacție.
L-am făcut să reacționeze, deci e dezechilibrat.
De ce nu pot cumpăra WWE?
Când le-am văzut, am zis: „Trebuie să le duc la Ted.”
I le-am arătat, iar Ted a râs.
I se păreau amuzante.
Cred că ăsta e Hulkster.
Am zis: „Vrem să ne distrăm.”
Și apoi Kay Koplovitz ne-a închis.
A fost dezagreabil.
Nu ne-a plăcut, deși eram rivali cu Turner.
Nu trebuia să fie difuzată. Nu asta voiam noi, la USA Network.
Kay Koplovitz ne-a obligat să ne oprim pentru că Ted era prietenul ei.
Suntem prieteni. Concurenți prietenoși, s-ar putea spune.
USA Network a sugerat să ne oprim,
pentru că erau presați de cei din organizația Turner,
care ziceau: „A trecut linia,
iar acum vorbiți despre cât litiu ia...”
Jane, unde e litiul?
Privind retrospectiv, aș vrea să nu fi făcut asta.
Trebuia să fim mai presus. Dar am făcut-o.
Tot atunci mi-am dat seama că Razor Ramon și Diesel
nu vor rămâne.
I-am rugat pe Razor și pe Diesel să facă una, dar n-au vrut.
„De ce nu faci asta?” „Nu vreau.”
„Te duci acolo?” „Nu.”
Am avut o discuție lungă
cu Scott Hall, Razor Ramon și Diesel, Kevin Nash.
Chiar nu voiau să meargă la WCW.
În același timp, trebuie să se uite în oglindă
și să zică: „E mai bine pentru familia mea,
din punct de vedere financiar, ca eu să merg acolo.”
Bani și program. Aveau mai mulți bani și un program mai bun.
Când Scott și Kevin au semnat cu WCW,
din punct de vedere profesional, m-a bucurat.
Din punct de vedere personal, m-a durut căci îmi era dor de prieteni.
Eram un grup de prieteni în culise. „Kliq”.
Kevin Nash, Scott Hall, Shawn Michaels și eu.
Kliq-ul a devenit o chestie faimoasă
despre care știa toată lumea, deși n-a fost prezentată la televizor.
Așa că îți imaginezi ultima seară a lui Diesel și Razor Ramon.
Nu e pay-per-view. E în direct.
Mai devreme, Shawn vorbise cu Vince
despre un fel de omagiu adus băieților la sfârșitul serii,
iar Vince a fost de acord să se întâmple ceva.
M-a întrebat dacă e important pentru mine.
„Da.” „Atunci e important și pentru mine. Dă-i drumul!”
Doi dintre ei plecau. Bine. Aveau binecuvântarea mea.
Kevin și Shawn se luptau într-un meci în cușcă.
Ajung la finalul meciului și intrăm cu toții în cușcă.
E un moment de îmbrățișare.
Practic, o chemare la rampă.
De la un bătrân, e un sacrilegiu să pui rivalii să facă asta
și să le spui tuturor: „Gata, spectacolul s-a terminat.
Ne iubim mult. Totul e bine.”
Am fost la Garden în seara aia.
Eram în tribună și mă întrebam: „Ce e asta?
Nu-mi vine să cred că fac asta. Tata va fi furios.”
O parte din mine a crezut că e mișto,
dar o parte din mine zicea: „E foarte greșit.”
Pentru oricine de vârsta mea, era tare.
Dar pentru vechea generație de producători și luptători,
a fost păcatul capital.
N-am fost acolo în seara aia, dar da, eram la companie.
- Da, m-am gândit la asta. - Ce părere ai avut?
Nu mi-a plăcut.
Au ucis wrestlingul.
Luptele nu mai existau.
Am tras cortina și am spus: „Uite care-i treaba.”
Asta a fost dezvăluirea noii direcții a wrestlingului.
Nu mai sunt lupte. E divertisment.
Când au ieșit din ring,
mai mulți sportivi, în afară de ei, au explodat. Nu-mi imaginez...
Era o situație de tip kayfabe.
Dacă te întorci la situația de dinainte, e ceva numit kayfabe.
Kayfabe.
Kayfabe e un termen de carnaval.
Kayfabe e o ficțiune produsă de un escroc
în care toți cei implicați în escrocherie sunt de acord să mențină realitatea asta.
Kayfabe păstrează iluzia că e real.
Pentru kayfabe trebuie să fii în personaj,
să te prefaci că e real.
Băieții buni stăteau cu băieții buni,
iar cei răi stăteau cu cei răi,
fără să se amestece.
Ani în șir am încercat să pornim de la premisa
că luptele nu erau predeterminate
și că, atunci când aveai o dispută cu cineva, era una sângeroasă,
care continua în afara ringului.
Felul și perioada în care am apărut...
am trăit asta și am crezut în acea mentalitate,
deși știam că ei știu că sunt o persoană reală,
mereu am vrut să semăn îndoiala asta:
„Tipul ăla chiar nu e cu toate.
Crede că e tipul ăla.”
Am protejat afacerea și personajul.
Încercam să-i țin pe oameni curioși.
Dar devenise o chestie învechită. Toată lumea știa.
În acea perioadă, existau buletine informative
cu multe zvonuri și aluzii.
Dacă erai la un spectacol,
lumea vorbea despre ce e real și ce nu.
Sincer, nu știu de ce kayfabe și toate alea erau atât de importante.
Cred că asta a fost ideea cu chemarea la rampă.
Am simțit că toată lumea știe deja.
Ceea ce trebuia să fie un act nevinovat s-a transformat în controversă.
Am simțit că am fost convins să fac asta.
Sau nu? Am lăsat să se întâmple.
În același timp, nu puteam permite să se mai repete.
Au existat repercusiuni.
Kev a dispărut, Scott a plecat, Shawn e campionul WWE.
Vor cădea capete,
dar va fi doar unul și va fi al meu.
Cineva trebuie să plătească
și, în cazul ăsta, a fost Hunter.
În acel moment, trebuia să câștig Regele Ringului
și totul va dispărea.
Am spus: „Vince, mi se pare o nebunie,
dar cea mai mare reacție a serii a fost acel moment.”
„Lumea se schimbă
și trebuie să ne schimbăm și noi.”
A spus: „Da, dar nu chiar acum.
Trebuie să fac ceva. Nu pot renunța.”
Îl citez pe Vince: „Înveți să mănânci rahat și să-ți placă.”
Vince nu era încă pregătit să intre în epoca modernă.
Dar WCW era.
Bine ați revenit în prima oră din această ediție a WCW Monday Nitro de pe TNT!
M-am gândit mult la povestea mea.
O numeam „Străinii”.
N-am reușit s-o pun în practică așa cum voiam
pentru că nu aveam luptătorul potrivit.
Iar acum, cu Scott și Kevin Nash disponibili,
aveam distribuția perfectă.
Voi știți cine sunt.
Dar nu știți de ce sunt aici.
Erau doi tipi din afară
care veneau să creeze haos în WCW.
Aici se joacă băieții mari, nu?
N-am venit să ne jucăm.
Apariția Străinilor la WCW
e ultimul exemplu
în care fanii nu-și pot da seama dacă e adevărat sau nu.
Felul în care i-am adus și unele dialoguri mai puțin nuanțate
i-au făcut pe unii să creadă că veniseră în numele WWE.
Lucrezi pentru WWE?
Publicul nu știa dacă era real sau dacă era un scenariu.
E partea interesantă.
Nu ne lua de proști.
Pentru Dumne...
- Ce fac acolo? Paza! - Veniți imediat!
Chemați paza!
A fost o idee grozavă.
Atât de bună, încât Vince ne-a dat în judecată.
I-am dat în judecată pentru că ne încălcau proprietatea intelectuală.
Îl prezentau pe Scott Hall drept Razor Ramon.
N-au spus că-l cheamă Razor Ramon,
dar era cât se poate de asemănător fără să spui: „Hei, Razor Ramon”.
Ăsta e furt. Nu așa se fac afacerile.
Furtul e ceva subiectiv, nu?
E amuzant fiindcă imediat Vince a început să se victimizeze.
A început să se plângă ca o școlăriță.
„Ted, miliardarul ăla rău vrea să falimentăm.”
Când ai resursele unui Ted Turner
și le folosești într-un mod agresiv,
încercând să elimini o afacere de familie, cred că e timpul...
„Ted, miliardarul mare și rău
vrea să distrugă această mică afacere de familie.”
Au fost încercări sistematice
de a da iama în luptătorii de la WWE.
„Ne-au atacat luptătorii.”
Vince a făcut același lucru cu Verne Gagne, cu AWA și cu alții.
A mers la ei și le-a propus luptătorilor oferte mai bune.
Este exact modul de operare al lui Vince McMahon în 1984 și 1985.
A luat vedete create de alții în anumite părți ale țării
și le-a cumpărat cu mai mulți bani.
Avea acest drept. E o piață liberă.
Dar și ei aveau dreptul acesta.
Ai spus că Turner a apelat la practici agresive.
- Da. - Ai...
N-ai văzut nicio asemănare cu ce făceai tu în teritorii?
Nu. Filozofia lui Ted era:
„Să facem rău. Îmi rănesc rivalul.”
A mea nu e așa. Vreau să concurez.
Nu te-ai gândit că și Ted concura?
Ba da.
Dar ai spus că filozofia ta e diferită de a lui.
- Da. - Că el te rănește.
Unii ar crede că aș fi ipocrit dacă aș spune:
„Nu fac rău altora. Fac ce e mai bine pentru mine.”
Dar când cineva vine după mine, nu cred că are dreptul.
Ba da, au dreptul. Din nou, ce spun de multe ori
e diferit de ceea ce cred.
Și publicul nu înțelege asta uneori.
Ca om de afaceri, trebuie să dai declarații publice.
Nu e ceea ce simți tu,
dar astfel controlezi procesul de gândire.
Vince va face orice ca să aibă succes în afaceri.
În timpul războiului de luni seara, WCW ne provoacă la luptă.
Mulți ar spune că, atunci când Hall și Nash s-au dus la WCW,
acela a fost punctul de cotitură.
Dar dacă te uiți la cifre și la tot ce s-a întâmplat,
marea schimbare pentru WCW a fost Bash at the Beach,
când Străinii urmau să-l aducă pe al treilea membru.
Cine avea să fie?
Am fost acolo, la Bash at the Beach,
iar Scott Hall și Kevin Nash au venit de la WWE să distrugă totul.
Erau tipi răi cu o misiune
și pretindeau că au un al treilea om.
E aici și e pregătit.
Publicul se întreba: „Cine e al treilea om?”
Al treilea om e aici, dar nu e în ring.
Acum sunt doi la doi în această luptă.
Scott Hall și Kevin Nash câștigau.
Așadar Hulk Hogan vine să salveze situația.
- Hulk Hogan e aici! - Așa e!
Fă-i praf, Hulkster!
Când am mers la Bash at the Beach, Kevin și Scott au fugit.
Da! Pe ei, Hogan!
Publicul era în delir. Eroul venea să salveze situația.
Hulk Hogan sosește... Hulk!
- Ce face? - Doamne!
- E al treilea om? - E al treilea om!
Ce naiba se petrece aici?
Când Hulk a sărit pe Randy Savage,
oamenii au fost șocați.
- Ce naiba se întâmplă? - Doamne!
A fost un moment decisiv în divertismentul sportiv,
pentru că era ireal să crezi că cel mai mare babyface,
cel mai mare personaj pozitiv din istoria industriei,
va merge în direcția opusă.
- Simte totul. - Hulksteri cu lacrimi în ochi.
Nu-l poți face pe Hulk Hogan rău. Nu poți face asta.
A fost un mare moment de uluire.
- O carieră de o viață. - Se duce pe apa sâmbetei.
Când am devenit un personaj negativ,
știam că va fi ori cel mai mare moment din cariera mea, ori o va distruge.
E prima dată când mi s-a spus că e prea mare presiunea.
Poate că așa și era.
Era zarvă mare. Apoi s-a făcut liniște. Zic: „La naiba!”
Știam că nimeni nu păzea ringul, în caz că veneau.
Pe vremuri eram obișnuit să vină.
Ce avem aici? Se apropie un fan.
Nu a rezistat mult.
Erau oameni care aruncau cu lucruri în ring, huiduiau și țipau.
Alții plângeau.
Nu credeam că-i voi vedea aruncând cu obiecte
în Hulk Hogan.
A fost cel mai uimitor moment din cariera mea.
Când vrei să scoți tot ce poți din public, uneori trebuie să fie incomod.
A fost ca un pumn foarte puternic în burtă pentru fanii wrestlingului.
L-au făcut pe Hogan negativ.
V-ați gândit vreodată la asta?
Nu. Eu și Terry ne-am gândit mereu
să-l lăsăm pe Hulk Hogan să fie pozitiv,
să fie cineva care să susțină dreptatea.
Vince McMahon a pierdut cea mai bună ocazie.
Putea să-l transforme el pe Hogan în heel.
Fiecare bucată de gunoi aruncată în ring era o cărămidă de aur
din punctul de vedere al WCW.
Când a devenit negativ, a făcut-o foarte bine.
Mulți uită că am fost un personaj negativ când am lucrat pentru tatăl lui Vince,
așa că nu eram la prima mea ispravă de-asta.
Așa că am devenit un personaj malefic hollywoodian.
Spune-le să tacă, dacă vreți să auziți ce am de spus.
M-am dus acolo și am improvizat.
Nu vorbeam decât eu.
Acești doi bărbați provin dintr-o organizație mare din nord.
Am făcut din acea organizație un monstru.
Am făcut oamenii bogați acolo.
Am vrut să-l înfrunt pe Vince
ca să dovedesc că e nevoie de doi pentru dans.
Astea n-au fost făcute de un singur tip. Nu Vince le-a făcut singur.
Omul Hulk Hogan a devenit mai mare decât toată organizația, frate.
Pe atunci era o relație personală
și una de afaceri.
Iar când afacerile merg prost, și relația personală merge prost.
Vince spune: „Afacerile sunt afaceri.”
Totuși există momente în care omul e rănit.
Cu Hogan a fost personal.
Acela a fost momentul în care...
totul s-a schimbat.
Poți s-o numești Noua Ordine Mondială a wrestlingului, frate.
Străinii au devenit intriga din nWo.
Acesta e nWo!
Cine nu-i gata, îl luăm cu lopata!
nWo venea să preia controlul WCW,
să le ia vedetele și să biruiască WCW.
nWo e singura cale!
Da, era o intrigă. Da, erau personaje.
Dar, în toate sensurile,
marca nWo era, în multe privințe, mai puternică decât marca WCW.
În acea perioadă, WCW era cool.
Avea factorul cool.
Am început să văd că WWE scade.
Noua Ordine Mondială. Erau aspri, cum nu se mai văzuse.
Și au început să ne bată săptămânal.
Când Hulk a devenit negativ...
s-a inversat.
Ne-au întrecut la audiență și au ținut-o așa 83 de săptămâni.
Câte? 83 de săptămâni la rând!
83 de săptămâni la rând! 83?
Erau 83 sau 84? Podcastul meu se numește 83 de săptămâni.
Timp de 83 de săptămâni la rând am călcat în picioare WWE.
Eram cu mult înaintea lor.
Am câștigat săptămânal și a devenit ceva contagios.
Credeam că avem cea mai puternică echipă, povești mai bune...
Nici gând că vom pierde.
Nu doar ne snopesc la audiență, ci ne batjocoresc.
Fac ce vor cu noi.
Era un război și nu știam dacă vom mai rămâne sau nu în afaceri,
fiindcă Turner ne tot ataca.
Ori mă implic total, ori deloc.
După ce ne-am hotărât să-l atacăm pe Vince, m-am implicat.
Se mai pune problema
care e cea mai puternică organizație din wrestling?
La un moment dat mi s-a sugerat să fac parte din nWo
și era ceva firesc.
Eu sunt Eric Bischoff!
Pentru că eu conduceam WCW, eram recunoscut ca președinte al WCW.
- El e Bischoff! - Uite cine îi conduce!
Cine să preia controlul dacă nu cel care scrie cecurile?
Pentru el aș face orice.
La începutul războaielor de luni seara, Vince nu s-a gândit la Eric Bischoff.
Vince a privit războaiele de luni seara ca pe ceva între Vince și Ted.
Dacă asculți interviurile...
Vorbea despre Ted Turner.
Organizația lui Turner...
Turner a încercat să-l elimine.
Ted Turner în sus și în jos.
Ted Turner...
Ted caută să preia World Wrestling Entertainment.
Vince McMahon era gata să spună:
„Tipul ăsta, Eric Bischoff, care n-a fost niciodată director,
ci a avut doar un rol creativ,
mă bate săptămânal, de 83 de săptămâni?”
Voia ca bătălia să fie percepută
între Ted Turner, mogulul media,
și micuțul Vince McMahon.
Asta îl ridica pe Vince și-l făcea simpatic,
adică exact ce-și dorea Vince.
Mai știi când ai auzit prima dată de Eric Bischoff?
Nu știam. De fapt, nu eram conștient de asta,
dar cu mulți ani înainte, Eric venise la WWE și dăduse probă ca prezentator.
- Cine-i eroul tău, Eric? - Eroul meu? Hulk Hogan, categoric.
Un om, un mit, o legendă.
N-am primit postul. Am fost foarte dezamăgit.
Ai regretat că nu l-ai angajat când l-ai văzut acolo?
- Că nu l-am angajat? - Da.
- Nu. - Nu regreți?
Nu cred că regret nimic în viața mea.
McMAHON, PUPĂ-MĂ UNDEVA
Eric a făcut tot ce a putut, ca oricine,
dar tot ce făceau
era o creație WWE,
inclusiv când Turner ne-a luat luptătorul creat de noi.
Pe atunci voiam să mă agăț de una dintre vedetele mele.
M-am înțeles cu Bret.
A zburat la Calgary, la mine acasă și mi-a oferit un contract pe 20 de ani.
Le datorez totul fanilor WWE. Voi fi cu WWE pentru totdeauna.
Bine!
Imediat ce am semnat, am spus că nu va fi bine. E o chestie greșită.
A fost o mișcare proastă să-l păstrez pe Bret.
„Trebuia să-l țin.”
„Nu, idiotule, nu trebuia. Trebuie să creezi vedete noi, Vince.”
Mă rog, aveam un contract mare și nu mergea.
M-am dus la Bret și i-am spus: „Bret, nu-mi permit să-ți plătesc
atâția bani.”
Tata i-a luat contractul și i-a arătat unde erau lacunele
și a zis: „Îl poți folosi să negociezi
o înțelegere mai bună cu WCW.”
BRET PLEACĂ DE LA WWE
Bret s-a dus la ceilalți și a primit o mulțime de bani.
Bret Hart era campionul WWE atunci.
Tatăl meu se aștepta doar
ca Bret să facă ce trebuie din punctul de vedere al afacerii
și să piardă în fața lui Shawn Michaels.
Bret, ai în jurul taliei ceva ce e al WWE.
Nu era a ta. Nu ai câștigat-o, ți s-a acordat.
Nu te pot lăsa să te duci la Turner cu centura de campion WWE.
Nu are nicio noimă.
Bret gândea diferit.
Toți credeau că ar trebui să lase titlul cuiva înainte să plece
și nu cred că Bret a avut o problemă să piardă meciul,
ci să-l piardă în fața mea.
Shawn era un nesimțit pe atunci.
Ăsta e adevărul.
Rivalitatea dintre Bret și Shawn a fost reală și autentică.
Eu și Bret credeam că Vince și WWE
profitau de neînțelegerile dintre noi.
Shawn și Bret, doi mari luptători, nu se înțelegeau.
Shawn începe să taie filmări promoționale.
Ieșeau din scenariu și spuneau ceva personal.
A înjunghiat World Wrestling Entertainment în spate.
De ce? Pentru câștiguri financiare.
După o vreme, începi să știi ce îl deranjează pe celălalt
și l-am înțepat fără încetare.
Am fost un nesimțit.
Era să-l lovesc pe Shawn de câteva ori.
Chiar dacă în ultima vreme ai avut zile însorite, prietene...
Când spui la televizor că i-o trag lui Sunny, deși sunt bărbat însurat,
depășești limita când te legi de familia mea.
Te pui cu mine la nivel personal și e inacceptabil.
Ce părere aveai despre asta?
Credeam că e bine pentru televiziune.
Serialul Survivor prezentat de Milton...
Am avut ultimul meci în Montreal.
„Bret, să faci onorurile pentru Shawn
fiindcă trebuie să te înlocuim cu cineva.”
Bret a spus: „Nu vreau să fac asta.
Mai ales în Canada.”
A avut loc o discuție telefonică între mine, Shawn și Vince.
Vince a zis: „Bret nu vrea să facă asta. Refuză.”
Nu-mi amintesc detaliile, dar eu eram cel care a zis:
„Dacă nu vrea, fă-o tu.”
L-am cunoscut pe Vince la 23 de ani.
Am petrecut mai mult timp cu el decât cu tata.
Mă emoționez pentru că...
l-am făcut să treacă prin multe.
Am fost într-o situație proastă mulți ani, iar el m-a sprijinit.
Merită ceva în schimb.
Pentru asta i-am dat loialitatea mea.
Trebuia doar să spună: „Shawn, uite ce vreau,”
și eu făceam.
SUPRAVIEȚUITORII
În acea seară, nu voia ca Bret Hart să plece din clădire
cu centura, iar eu m-am ocupat de asta.
În ziua aceea, mi s-a spus că va fi un final haotic.
Toți urmau să se implice. Urma să anulăm meciul,
iar mai apoi vedeam noi ce era de făcut.
Un schmoz e o bătaie cu mai mulți tipi,
iar arbitrul anulează meciul.
Nimeni nu câștiga sau pierdea, iar asta îmi convenea.
Dar WWE profitase destul de luptători.
Știam despre Wendi Richter, așa că nu aveam încredere în nimeni.
Nu mi-am luat ochii de la el.
Dacă vrea să fie o luptă adevărată, putem duce o luptă adevărată.
Lupt cu el până la moarte.
- Ai grijă! - Shawn Michaels atacă.
Dacă te uiți la meci, e grozav.
E o luptă fără reguli între doi tipi care se urăsc.
Shawn mă pune în sharpshooter,
care e abordarea mea finală,
dar a făcut-o greșit.
Dacă te uiți, îl corectez pe Shawn când o face,
iar el o schimbă și o face corect, apoi mă întoarce,
îl văd pe cel de la cronometru și îl văd pe Vince strigând la el.
Strigam la cel cu cronometrul să sune din clopoțel
deși Bret nu bătuse podeaua.
Nu suna. Era șocat.
Apoi îl văd pe Vince urlând la el: „Sună din clopoțel!”
Sună din clopoțel!
Sună clopoțelul, iar eu strig: „De ce ai sunat?”
La naiba!
Am simțit trădarea.
Totul îmi devine clar. Ei au făcut-o. Ți-au tras-o.
Voiam să fiu lângă ring, ca să știe ce s-a întâmplat
și că mi-am recuperat ce era al meu.
Lui Bret nu i-a plăcut asta.
Când ai un meci greu ca al meu,
îți intră puțină sudoare în gură.
M-am aplecat și l-am scuipat pe față.
L-am nimerit în plin.
Direct în ochiul meu.
A fost scârbos, dar m-am gândit: „Cum a făcut asta?”
Apoi am spart toate monitoarele
și le-am făcut bucăți pe podea.
Era haotic.
Bret scrie „WCW” în aer.
E greu ca lumea să-și imagineze cât de supărat ești
când ești trădat la televiziunea națională
și când ești batjocorit.
Fratele meu, Owen, era foarte calm.
Zice: „Nu e corect ce au făcut. E greșit.
Ai tot respectul celor din vestiar.”
Chestii de-astea. M-a consolat mult atunci. Și...
Timp de 14 ani i-am dat lui Vince McMahon totul în fiecare seară.
Am sângerat pentru el, am încasat frontale cu 100 km pe oră.
Mi-am sacrificat diminețile de Crăciun.
N-am ratat niciun spectacol. I-am dat tot ce am putut.
Nu puteam oferi cuiva mai mult decât i-am dat lui.
Toate astea n-au însemnat nimic în ziua aia.
Când m-am întors la vestiar, eram gata să-l omor.
Să-l omor. Să-l bat până moare.
Shawn, nu erai implicat?
Habar nu aveam. Nu știam, Dumnezeu mi-e martor.
M-a întrebat imediat: „Știai?”
I-am zis: „Jur că nu știam.”
Vince era de neclintit.
A trebuit să jurăm că nu știam nimic despre asta.
A zis: „Nu-mi pasă cine vă întreabă. Îi mințiți în față
și spuneți că nu știați nimic. A fost decizia lui Vince.”
Jur că nu știam nimic.
Jură, dar într-o zi, Dumnezeu te va pedepsi.
Era haos în spate, iar oamenii erau speriați.
Ține minte, Hunter, ce dai, aia primești.
Îmi amintesc că eram foarte supărat că au făcut lucrurile așa.
Cred că Vince era panicat:
„Ce pot face să opresc rebeliunea acum?”
Am crezut, într-un fel ciudat, pentru că eu și Bret aveam o relație,
că îi datoram ceva lui Bret
deoarece, din punctul lui de vedere, l-am înșelat.
Vince a zis: „O să mă lovească și îi datorez asta.”
Mi-l imaginez intrând în vestiarul din Montreal.
Toți erau furioși și emoționați.
Am plecat. Nu voiam să-l văd pe Vince lovit.
În final, Bret traversează camera.
Se întâlnesc.
M-am dus în vestiarul lui, cu mâinile jos,
iar Bret m-a lovit puternic.
Chiar în tâmplă.
Nu mă gândeam că Vince îmi dă o ocazie.
Nu știu de unde au luat povestea asta, pentru că e o porcărie.
Eu și Vince ne-am atacat
și ne-am încleștat ca în luptă.
Toți sunt gata să se năpustească asupra mea după ce ne apucăm
și îmi amintesc că mă gândeam că îl pot lovi
o singură dată cu un upercut.
Am lovit printre brațele lui Vince
și a fost ca atunci când lovești clopoțelul și sare chestia aia.
Nici în ziua de azi nu știu cum l-a lovit.
A căzut lat.
- L-am pocnit. - Bravo!
Sunt acolo.
- Cât de tare am putut. L-am doborât. - Mi-e frică.
N-am făcut ceva mai bun în viață. A meritat.
Vince a fost rănit grav.
Vince avea o vânătaie mare.
În seara aia, umblam de colo-colo
de parcă, Doamne, vedeam stele verzi.
O contuzie bună.
Mi-a părut rău pentru Bret. Mi-a părut rău pentru Vince.
Vince n-a vrut să facă asta, dar trebuia s-o facă pentru afacere
și asta va face mereu.
Incidentul a fost numit „Montreal Screwjob”
și nu regret nimic nici azi.
Totul era pe bune și mi-a oferit o perspectivă diferită
pentru afacere.
„Montreal Screwjob” a fost ca un moment în timp
când poți vedea schimbarea.
E ca o masă de pământ care se mișcă.
Nu o vezi, dar apare un cutremur
și zici: „Am văzut-o!”
S-a schimbat și s-a produs o schimbare seismică.
Evenimentul real care a avut loc,
disputa cu Bret și controversa care a urmat
au dus la nașterea personajului McMahon,
care a devenit unul dintre cele mai urâte,
dar și unul dintre cele mai iubite personaje din istorie.
De multe ori, din haos se naște un geniu.
E ultimul cui, ca să zic așa, în World Wrestling Entertainment?
Au contraire. Abia începem.
Subtitrarea: Marcel Negrău