Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Térjünk a lényegre! Jacek úr!
Igen, atyám.
Miért kellene érvénytelenítenünk a házasságukat?
Házasságunk szentségét azért kell érvényteleníteni, mert sok éve elváltunk.
És…?
Małgosiának új férje van.
Nekem pedig új menyasszonyom.
Na és?
És…
EGY HÓNAPPAL KORÁBBAN
60 ÉV ITT ÉLÜNK, ITT DOLGOZUNK. HURRÁ!
Csupa vér volt. A főnököm csak bámult rám.
- Mi ütött beléd? - Ő kezdte.
Ezért ki kellett verned a fogait?
Nem volt szándékos.
Mulatságosnak találod, Andrzej? Komolyan?
Mit kellett volna tennem?
Nem tudom, Ala. Talán semmit?
- A fogait kiütni semmiképp. - Csak egy fogát, anya.
Okosnak hiszed magad?
Kifizeted a zsebpénzedből azt az egy fogat?
Mindjárt gondoltam.
- Elnézést kérek! - Robert úr?
- Igen. Ez a taxim? - Igen.
- Az egyetemre? - Igen. Szokatlan helyzet.
Hazaviszem a családomat. Nem bánja, ugye?
Oké.
- Jó napot! - Jó napot!
És ha mást akarok csinálni?
Mit?
Nem tudom. Pingpongozni?
Pingpongozni?
Tényleg?
Remek ötlet.
Jacek hív?
- Szia, Jacek! - Szia! Nem tudom elérni Gośkát.
Ki van kapcsolva a telefonom.
Koncertem volt. Mi az? Mondd csak!
Semmi különös. Csak…
- Halljuk! Hallom, hogy gond van. - Én…
Csak el akartam mondani, hogy meghalt anyukám.
Istenem! Nagyon sajnálom.
Részvétem.
Holnapután lesz a temetés. Gondoltam…
Tessék!
Várj!
Ilonka tudja?
Felhívhatom.
Persze. Nem gond.
Vigyázz magadra! Szia!
- Helló! - Szia!
- Nagyon örvendek! - Én is.
Lengyel sört iszunk.
- Király. Jó mulatást! - Baj van?
Igen. El akarok mondani valamit. Menj át egy másik szobába!
Mi történt?
Figyelj!
Meghalt a nagyi.
Nagyon sajnálom.
Várjunk! Melyik?
Kazia.
Jézusom! A frászt hozod rám! Azt hittem, a mi nagyink!
Ugyan már, a mi nagyink? Ő szívós asszony, tudod jól.
Anya!
Mi az?
- Te is tudod. - Mármint…
Szörnyű, hogy meghalt. Szegény apa.
Tudom.
Be vagy rekedve?
Anya, valami füstöl.
Basszus!
Ne túlozz! Szia!
ÉLT 81 ÉVET, MEGHALT 2023. 05. 13-ÁN
Szia!
- Nagyon köszönöm, hogy eljöttél. - Hogy vagy?
Tartom magam.
Anya.
Ki gondolta volna? Olyan hirtelen történt.
Sosem mosolygott?
Túlzol.
Mikor mosolygott?
Amikor Ilonka megszületett.
Tudom, hogy boldog volt, de akkor sem mosolygott.
Sosem értettem, miért.
Utált engem? Vagy fájt a feje?
- Małgosia! - Igen?
- Kérnék egy szívességet. - Igen?
- Egy nagyot. - Halljuk!
Monika és én…
Eljegyeztük egymást.
Gratulálok!
Köszönjük!
Ezért kérdezem.
El tudnál válni tőlem?
Hogyan? Megint?
Igen.
Csak kicsit máshogy.
Egyházilag.
Csak egy egyszerű űrlap.
Átküldöm. Te kitöltöd és aláírod.
Figyelj! Roman itt van a családjával.
Csináljunk egy képet?
Figyelj, Romek itt van a családjával.
- Talán… - Most mondtam.
- Mit mondasz? - Małgosia.
- Lefotózol minket? - Persze.
- Igen. - Igen?
- Igen. - Szóval?
Marian, gyere!
- Oké. - Igen?
- Most, oké? - Igen.
- Számíthatok rád? - Igen.
- Most, ugye? Igen. - Igen?
- Persze. - Remek.
A HÁZASSÁG SZENTSÉGE
Egyházi bíróság?
Csodálatos hagyományaik vannak. Mint az inkvizíció.
Szerintem csak ez a neve. Nem hiszem, hogy lesz tárgyalás.
Miért mondtál igent? Nincs elég bajunk?
Hogy mondhattam volna nemet az anyja temetésén? Ne csináld!
Nem nagy ügy. Jacek szeretne egy második templomi esküvőt.
- Biztos a kiscsaj erőlteti. - Meglátjuk, nagy ügy-e.
Sok templomot végigjártok, mire megoldódik.
Nem is templomba kell menni, hanem… Hogy is hívják? Egy kúriába.
Vagy ilyesmi.
A megyéspüspökkel?
Azt hiszem.
- Akkor megszívtátok. - Miért?
Keresztanyasághoz kértem pár dokumentumot,
és jobban kifaggattak, mint egy bank.
- De végül sikerült. - Francokat!
Vettem 200 złotyért egy hamis tanúsítványt a neten.
Ala!
Eszel velünk?
Nem!
Nem tudtam, hogy ennyi papírmunkával jár.
Több, mint az ösztöndíj pályázatomnál.
- Válaszoltak már? - Hat-tizenkét hét. Bármit is jelentsen.
Addigra talán sikerül elválnod.
Viccből se mondj ilyet!
„Hogyan írná le a házastársi életközösségüket?”
Házastársi?
„Rendben volt.”
„Milyen gyakran tettek eleget…”
Ez most komoly? Mi van?
- Milyen gyakran kufircoltunk? - Viccelsz.
„Milyen gyakran tettek eleget házastársi kötelességeiknek?”
Mindjárt az jön, volt-e orgazmusod.
Mit írjak?
Hogy hetente hányszor, vagy mi?
- Mi az? - Semmi.
- Húszévesek voltunk. - Szóltam egy szót? Nem.
Írj, amit akarsz!
Írjak kevesebbet? Jobban venné ki magát?
Ne csináld! Ne mondd már, hogy nálad nem így volt.
Rendben. „Talán kevesebbszer.”
Látjátok? Megy ez, ha akarjátok. Szuper volt.
Mára elég is. Holnapra egy kicsit több lelkesedést kérek, jó?
- Nem játszhatnánk valami modernebbet? - Megígérte.
- Legyen. - Ez az!
Talán azt a dalt…
Máris örültök, pedig még el sem mondtam a jó hírt.
Intéztem egy újabb fellépést.
Egy vasútállomás megnyitóján Soroczycében.
A miniszter is ott lesz.
Szeretném, ha a legjobb formánkat nyújtanánk.
Nagy lehetőség ez nekünk.
- Lehetőség? Mire? - Ala!
Ki volt ez a mókamester?
Elnézést!
Gyere csak ide!
A miniszter előtt is így fogsz viccelődni?
Halló!
- Małgorzata Kubiak? - Igen.
A Varsói Fővárosi Bíróságtól telefonálok.
Bíróság?
Igen. Mikor tud bejönni meghallgatásra?
Miféle meghallgatásra?
A házassága érvénytelenítésével kapcsolatos.
De mindent leírtam az űrlapon.
Lenne pár kérdésünk. Jöjjön be holnap délután 3-ra, kérem!
ELSŐFOK
Jöjjön be!
Jó napot!
- Dicsértessék! - Igen, dicsértessék! Elnézést!
- Kubiak asszony? - Igen.
Vizet? Kávét?
Legyen kávé.
WADOWICE MINDÖRÖKKÉ!
Köszönöm.
Felteszek pár kérdést. Annyi a dolga, hogy őszintén válaszoljon.
Mintha gyónna. Pofonegyszerű.
Aniela asszony, a jegyzőnk.
Ő felügyeli az eljárást.
Mikor egyesült a házasság szentségében Jacek Niedbalski úrral?
2000-ben, 23 évvel ezelőtt.
- Most valaki mással él? - A férjemmel.
A második férjemmel.
Van egy lányunk.
A nagyobbik lányom az első házasságomból született Jacekkel.
Kérem, árulja el,
Małgorzata asszony, gondolt…
gondolt már arra,
hogy helyrehozza és megújítja házastársi köteléküket Jacek úrral?
Mit újítsunk meg? Tizenhét éve házas vagyok mással.
Nem a mi szemünkben.
Néha előfordul,
hogy a Szentlélek segítségével a házaspár
átgondolja a dolgokat, és kibékül.
Pontosan mit is gondolnak át?
Isten útjai kifürkészhetetlenek.
Elnézést, lehet egy személyes kérdésem?
- Hány éves, uram? - Atyám.
Hogyne, elnézést!
Hány éves, atyám uram?
Huszonnyolc.
Folytathatjuk?
Hogyne, persze.
Azt írta, azért kell érvényteleníteni a házasságot,
mert azért kötettett,
mert „meglepett minket egy nem várt terhesség”.
Nem volt tervezett.
A házasság előtt.
Hány éves a nagyobbik lánya?
Huszonhárom.
De van barátja.
Úgy látom, végeztünk is.
A tanú.
Hozzon egy tanút! A törvényszék elé utaljuk az ügyet.
Esküvői tanút?
Egy tanú meg kell erősítse a vallomását a bíróság előtt.
Bárki lehet, aki jól ismerte önt akkoriban.
Egy családtag, egy barát.
De már nem tartom velük a kapcsolatot.
Jacek úr például egy úrra hivatkozott. Waldemart…
Miszczyk.
- Miszczyk. - Miszczyk?
Nem tudta? Nagyon érdekes.
Mikor jön be Miszczyk úr?
Sajnos nem mondhatom el. Ő a másik fél tanúja.
Már végeztem is,
szóval ha a közelben vagy, eljössz értem?
Oké.
Ugyan már! Nevetséges az egész.
Nem.
Várj csak!
Figyelj, mindjárt visszahívlak, jó? Várj egy kicsit!
2000-ben vagy 2001-ben történt.
Nem sokkal az esküvőjük után.
Kempingeztünk.
Sátraztunk a tónál, gitároztunk, énekeltünk a tűz mellett.
- Tudja. - Igen, jártam bibliatáborba.
Igen. De szakadni kezdett az eső.
Zuhogott, mintha dézsából öntenék. Nem akart elállni.
Bebújtunk a sátrainkba.
Azonnal elaludtam. Ilyen típus vagyok.
De az éjszaka közepén
hallottam, hogy valaki
kinyitja a sátramat.
Még most is tisztán emlékszem a hangra.
A cipzár hangjára. Ilyen volt…
Małgosia.
- Mit keresel itt? - Én?
Te mit keresel itt? Waldek miért tanúskodik?
Waldek szívességet tesz nekem. Üzlettársak vagyunk.
- Miféle üzletben? - Tudod…
Gyere!
Nézd!
Dicsértessék a Jézus Krisztus!
„Július 20-án, 13 órakor a 203-as teremben…
a püspök szándéka szerint.”
Nem illik félbeszakítani őket.
- Nem szakítjuk félbe. - Nem?
- Hagyd abba! - Gośka, gyere!
Elég!
Én csak várakozok.
- Kérlek! - Hallgass!
„Waldek, el kell mondanom valamit.” Odahajolt hozzám.
És akkoriban
nekem is volt barátnőm. Érti, ugye?
Odahajolt. Azt hittem, el akar mondani valamit.
De megragadott,
a tarkómnál, és elkezdte cirógatni.
Ledöbbentem.
Hiszen végül is a barátom felesége volt, ugye?
Hé! Mit mond?
Elnézést!
- Mit hazudozol össze-vissza? - Małgosia…
- Mit keresel itt? - Elmondjam az igazat?
Jacek, gyere!
Małgorzata asszony!
Felháborító.
Gyere ide!
Dicsértessék a Jézus Krisztus!
Kempingeztünk. Jacek horkolt, mert túl sokat ivott.
- Nem tudtam aludni, ezért kimentem. - Gosia!
De eleredt az eső. Gyorsan be akartam bújni egy sátorba.
- Rossz sátorhoz mentem. - Az enyémhez.
Mert sötét volt. Véletlenül mentem oda.
De amint rájöttem, visszamentem Jacekhez, ugye?
Mondd meg nekik!
Több mint 20 éve történt…
Hirtelen nem emlékszel? És te? Mi történt?
Mi folyik itt? Atyám!
Figyeljenek ide!
- Kérem, hagyják el a püspökséget! - Máris.
- Menjünk! - Tudja, mit?
Végiggondoltam. Igaza volt. Tekintse semmisnek az űrlapot!
Újra lángra lobbantak az érzelmeim.
Harcolni akarok a házasságunkért. Azt hiszem, még mindig szeretlek.
Dehát férjnél vagy.
- Milyen férjnél? Egy polgári házasságból? - Atyám!
Kérem, ezt ne írja le!
Atyám!
KEDVES ZDZISIU
VIGYÁZZ MAGADRA
A NYUGDÍJAS ÉVEKBEN
Üljetek le!
Az igazi zene két helyről jön.
Innen és innen.
De tegnap nem szívből játszottatok. Egyáltalán nem. Miért?
Hamarosan a miniszternek játszunk.
Őt is untatni akarjátok?
Ala, kérlek, gyere ide!
Játszd el ezt!
Elég!
- Most ugyanezt, de mosolyogva. - Ezt hogy érti?
Játssz és mosolyogj!
Elég! Nem jó.
Vegyél egy nagy levegőt! Mély levegőt.
Mosolyogj, és játssz!
Elnézést, talán jobb, ha én beszélek a fejükkel.
Figyelj csak!
Látod?
Lehetséges.
Csak akarni kell.
Mondd csak!
Nem játszhatnánk valami vagányabbat?
Igen. Nem ezeket az uncsi dalokat.
Egy zenekar csapatjáték. Nem mindig az van, amit akartok.
Játszhatunk valami klasszikusabbat a miniszternek, ugye?
Hajrá, gyakoroljatok! Már csak…
Małgorzata Kubiak?
Igen, én vagyok.
Beszélhetnénk?
Przemysław Niesporczak atya vagyok.
A törvényszéktől.
Személyesen akartuk tájékoztatni.
A bíróság megalapozatlannak találta a kérelmüket.
Sajnos.
De ön utalt rá, hogy talán visszavonnák az ügyet.
Nem, az csak vicc volt. Ön is ott volt, uram! Atyám.
Mi ez?
Csupán formalitás.
Csak egy aláírás, és vége.
Nem értem. Miért vonnánk vissza a kérvényt,
ha elvesztettük az ügyet?
Ahogy Przemysław atya említette,
ez csak formalitás.
Elsőfokon vesztettek.
De ha jól értem, ha másodfokon…
elfogadják a kérvényünket, akkor…
elválhatunk.
- Érvénytelenítjük a házasságot. - Igen.
Nem feltétlenül.
Kiderülhet, hogy…
a Rota Romanának kell döntést hoznia az ügyben.
Vagy akár az Apostoli Szignatúra Legfelsőbb Bíróságának.
Ami időigényes és fáradságos.
Számunkra is.
Önnek is megvan a saját élete és teendői.
Könnyebb még most véget vetni ennek.
Nem az lenne a legegyszerűbb, ha elválhatnánk?
- Érvényteleníteni a… - Igen, érvényteleníteni a házasságot.
Małgorzata asszony!
Mi intézményként egyfajta szerződést kötöttünk önökkel.
Összeadtuk önöket bizonyos feltételek mellett.
De most úgy tesznek, mintha ezek nem vonatkoznának önökre.
Mintha a szerződésünk nem jött volna létre.
Ezért van szükség tárgyalásra.
És egy találkozóra a kötelék védelmezőjével.
Hogy kivel?
A kötelék védelmezője elolvassa az aktáikat,
és megpróbál amellett érvelni, hogy a kérvényük megalapozatlan.
Védelmezi a házasságukat.
De milyen házasságot? Húsz éve nem vagyunk együtt.
A mi nyilvántartásunk mást mutat.
- Akkor nem tudom. - Ön is látja, hogy ez nem ilyen egyszerű.
Nem az.
Minden ki fog derülni.
Mi fog kiderülni?
Például hogy a házasságon kívül született lánya
nem jár hittanórára.
Parancsol?
Mit számít?
Minden számít.
Rendben van.
Mehetünk a Vatikánba. Magához a pápához.
Én írattam ki a lányomat hittanról. Köszönöm.
Köszönjük.
Szuper. Király. Csodás.
Ez jó lett.
Figyelj, elegem van ebből. Hazaértem. Szia!
Drágám, nézd, mit készítettünk neked!
Miért nem szóltál, hogy nem jársz hittanra?
Apa tudja.
Tessék?
Mit számít? Szeretnéd, hogy járjon?
Nem ez a lényeg.
- Történt valami? - Nem, csak… Ők tudják, én meg nem.
- Ki nem tudja? - Ma papok jöttek hozzám a suliba.
Úgy viselkedtek, mint a maffiózók.
Megfenyegettek, hogy minden kiderül. Abszurd az egész.
Tudtad, hogy Filip kilép a zenekarból?
- Nem. - Nincs trombitásunk.
Akkor köszönöm szépen, mert erről te tehetsz.
- Nem az én hibám. - Nem?
Már fél éve mondogatja, hogy kilép.
És te csak most szólsz?
Nem látod, hogy senki sem akar játszani?
Értelmetlenek ezek a koncertek.
Milyen lett?
Akkor eszünk?
Ne menjünk bele a részletekbe!
Nem működött.
És kész.
Ha kérdeznek, ne számíts rá, hogy tisztára moslak.
Többé nem foglak.
Sajnálom, hogy várniuk kellett.
Csak fél órát.
Aniela Miłkowska. Tudják, mi a dolgom.
Igen, már találkoztunk.
Ön a védője… Elnézést!
A házassági kötelék védője.
Védelmezője.
Az a dolgom, hogy megpróbáljam helyrehozni a házasságukat.
De látom, hogy önök csak a pecsétért jöttek, ugye?
Igen, olyasmi.
Olvastam az aktáikat.
Az ilyen házasságok mindig válással végződnek.
Pontosan.
Milyen házasságok?
Diszfunkcionális és patológiás.
Nem voltunk tökéletesek, de…
Diszfunkcionális és patológiás?
A házasságkötés pillanatában már terhes volt, igaz?
Szerelemből házasodtunk.
Persze, Małgosia.
Köszönöm. Elpostázom a véleményem az egyházmegyének.
Elnézést, Aniela asszony!
Tisztelettel érdeklődnénk, tehetünk-e bármit, hogy megkapjuk a pecsétet?
Nincs pecsét.
- Nézd, mit fogtam! - Nagyszerű.
Fogd meg!
Minden rendben ment?
Semmi sem ment rendben. Ma egy fura nővel találkoztunk.
Milyen nővel? Azt hittem, ott csak papok vannak.
Igen, de ő laikusként volt jelen. Mint a kötelék védelmezője.
A miénké?
Dehogy! Az enyémé és Jaceké.
Azt akarta, hogy menj vissza a volt férjedhez?
Igen, lényegében igen.
De patológiásnak nevezett minket.
Minket?
Nem. Jaceket és engem.
Drágám, nekünk nem volt templomi esküvőnk. Számukra nem létezel.
És hogy ment?
Hát mehetett volna jobban is.
Ki szerint?
GYŐZD LE A SÁRKÁNYT
Bocsánat!
Várj egy kicsit!
Rákerestem a neten, és van pár lehetőség.
Ezt csak úgy mondom, de azt olvastam,
hogy egy kis kenőpénz felgyorsíthatná az egészet.
Gosia, mindent megpróbáltam.
Rendben. Először is, egyeztetnünk kell a fedősztorit.
- Nyilvánvalóan. Mi a fedősztori? - Várj!
Kihangosítottalak.
Szóval…
Mondhatnánk nekik, hogy impotens vagy.
Impotens?
És a neten vettük a gyerekünket?
Nem tudom. Ez a verzió tetszett a legjobban.
Mit szólnál ahhoz, hogy eltitkoltál előlem egy mentális betegséget?
És nem kezelnek? És így majd újraházasodhatok?
- Gośka, miről beszélsz? - Jól van.
És ahhoz mit szólsz, hogy…
rájöttem, hogy alkoholista vagy?
- Miért kell az én hibám legyen? - Mert miattad van az egész.
De várj!
Ha az eskütétel alatt részeg lettél volna,
nem emlékeznél a szertartásra.
Ez nem is hülyeség.
Vagy beszélhetnénk velük felnőttek módjára.
Komolyan mondod?
Igen. Üljünk le, és beszéljük meg felnőttekként.
Rendben.
MÁSODFOK
Fáradjanak be!
A francba!
Dicsértessék!
Most és mindörökké. Ámen!
Elnézést!
Hol van Przemysław atya?
Nincs itt. Áthelyezték.
Térjünk a tárgyra! Jacek úr!
Igen, atyám.
Miért kellene érvénytelenítenünk a házasságukat?
Házasságunk szentségét azért kell érvényteleníteni, mert sok éve elváltunk.
És…?
Małgosiának új férje van.
Nekem pedig új menyasszonyom.
Na és?
És…
Małgosiának új férje van.
Nem annyira új. Tizenhét éve vagyunk házasok.
Átfogalmazom a kérdést. Miért akar újra templomi esküvőt?
Messzebbről nézve a képet, azt hiszem, érettebb lettem.
Felnőttem és megváltoztam.
Akkor keljenek egybe a városházán. Miért kell ehhez az egyház?
Miért ilyen barátságtalan velem, atyám?
Ez nem rólam szól, hanem…
Elnézést a magánjellegű információért, de Monika nagymamája 94 éves.
Pelagia. Meséltem róla. Ilyen alacsony.
És…
nagyon szeretné látni az unokáját az oltárnál. Fehér fátyolban.
Mint minden nagymama.
De sajnos az egészsége
nem szolgál túl jól, és…
nem tudjuk, hogy egyáltalán…
Hetente adományoz a misén.
Ezért siettetjük az esküvőt.
„Meglepett minket egy nem várt
terhesség.”
Nem értem. Mégis ki az, akit meg tud lepni „egy nem várt terhesség”?
Szűz Máriát?
Marian atya nem tartja helytállónak az érveiket.
Részeg voltam.
Eddig nem akartam elmondani, de teljesen be voltam nyomva.
Az oltárnál. Mármint a mise alatt. A szertartás alatt.
Micsoda megdöbbentő fordulat!
- Most találta ki? - Nem.
Közel sem, atyám.
Szégyelltem elmondani.
Mennyire volt részeg?
Nagyon. Mármint nem…
- Tudott állni? - Igen. Tudtam.
- Akkor csak spicces volt. - Nem, részeg voltam.
Jézusom, már emlékszem a…
Szagra.
Igen, az a szag.
Azt hittem, a papból jön.
- Gośka, ne már! - Sajnálom, de…
Végül a gyűrűt
rossz ujjamra húzta.
Igen. Nem tudom, mire mentem volna a pap nélkül. Ő dugta bele. Az ujját.
Mármint segített.
- Megigazította a… - Igen, a gyűrűt.
Azt hittem, a stressz miatt van.
- De… - Gosia!
Jacek, tudod, mit?
- Hagyjuk! - Nem. Egy mocskos disznó vagy.
Egy disznó.
- És részeges. - Gosia!
Nézzük meg!
Muszáj volt megpofozni?
- Hogy szerezték meg az esküvői videónkat? - Hogy szerezték meg?
Tőlem.
Azt kérték, hogy adjak oda mindent, ami kapcsolódik az ügyhöz, és odaadtam.
Megtartottad?
Emléknek.
Nem tudtam Pelagia nagyiról.
HDMI-kábel.
Cseszhetjük.
Kedves ifjú pár! Meghallgattátok…
Czesław atya.
…és felelevenítettük, mit jelen a szerelem és a házasság.
Ezért az egyház nevében a szándékaitokról kérdezlek titeket.
Małgorzata és Jacek! Szeretnétek szabad akaratotokból, kényszer nélkül
házasságot kötni?
Imbolyogtam.
- Egyértelműen. - Hol?
…és egészségben, jóban, rosszban…
Jobbra-balra billegek.
Tisztán látszik.
…szeretettel fogadjátok a gyermekeket…
Az a bárgyú mosoly. A vodkától van.
- Igen. - Kérjük a Szentlelket, hogy…
És megint.
Megerősített kötelékük…
Tekerd előre a gyűrűkhöz!
Még!
Tovább!
Állj!
Hangosítsd fel!
Házasságkötésetek jeleként húzzátok fel a gyűrűket egymás ujjára!
Małgorzata,
fogadd ezt a gyűrűt
szerelmem
és hűségem jeléül.
Az Atya,
a Fiú és a Szentlélek nevében.
Jesszusom!
Jacek, fogadd ezt a gyűrűt szerelmem és hűségem jeléül.
Az Atya…
- Mi jön ezután? - Ezután?
- A lakodalom. - Kapcsold ki!
Uram! Asszonyom!
Nem látok semmiféle bizonyítékot, ami alátámasztaná…
az állításukat.
Tessék?
- Bocsánat, de akkor most mi lesz? - Semmi.
Isten önökkel!
Elnézést!
Van egy javaslatom.
Egyedül nem fogják tudni megoldani.
Egy ügyvéd?
Ő átlátja a rendszerünket.
Megfontolandó.
Akkor még nincs vége?
Mondják meg neki, hogy Tomasz atya küldte önöket.
Kérnek valamit inni?
Igen, kérem!
Nem, köszönöm.
Van egy tacskója? Szereti a tacskókat?
Ez nem tacskó.
- Szóval kezdeményezték… - Az egyházi válást.
A házasság érvénytelenítését.
- Igen. - Igen.
Egyszeri konzultációra van szükségük,
vagy képviseljem önöket a teljes folyamat alatt?
Kezdjük egy konzultációval, aztán meglátjuk.
Hogyne.
Kérem, segítsen! Mit kell tennünk ahhoz, hogy elválhassunk?
Hogy érvénytelenítsék a házastársi aktust.
- Köteléket. - Azt.
Legyenek őszinték!
Dehát őszinték vagyunk.
- De ez nem működik. - Pontosan.
Biztos ismeri a kiskapukat,
amivel jobb, egyszerűbb és gyorsabb lehetne az egész.
Tisztázzunk valamit!
Én hívő ember vagyok,
és nem azért vagyok itt, hogy segítsek átverni az egyházat.
De ön ügyvéd, igaz?
- Kánonjogi ügyvéd. - Az mit takar?
Azt, hogy minden a kánonjoggal összhangban kell történjen.
Hát persze.
A tárgyalásnak akkor van értelme, ha igazat mondanak.
Ha ez így lenne, nem lenne szükségünk ügyvédre.
Igen. Olvastam az aktáikat, és feltennék pár kérdést.
Persze.
- Ön alkoholista? - Nem.
De az voltál.
Kevesebbet iszom, mint régen.
- Akkoriban többet ittam. - De részeg volt az esküvőn.
Mit ért részegség alatt? Kezdjük ezzel!
Ez egy elég képlékeny kifejezés.
Nem tudom, hol kezdődik a részegség.
Máshogy kérdezem. Van bizonyíték arra, hogy…
részeg volt?
Hát…
Az én szavam nem elég?
Kérem, értsék meg!
Manapság rengeteg a válás.
Ha a házasság szentségét csak úgy érvényteleníteni lehet,
mit ér egyáltalán?
Miért lenne szükség az egyházra?
Ez jó kérdés.
- Hadd adjak pár tanácsot! - Ezért vagyunk itt.
Kell egy tanú, aki alátámasztja az önök verzióját.
Aki igazat mond.
És ez segíteni fog?
Hitelesebbé teszi az érveiket.
Mert én egyelőre nem érvényteleníteném a házasságukat.
Egy tanú.
Értem.
Köszönjük a tanácsot.
950 zloty lesz.
Mennyi?
Tomasz atya küldött minket.
Adják át neki az üdvözletemet!
Tomek atya tuti részesedést kap az ügyvédtől, mi?
Biztosan.
Várj!
A 36. percnél. Látod?
Várj!
Igen?
Ő nem a te cimborád?
Az enyém? Nem.
- Nem a tiéd? - Nem ismerem. Nem az unokatestvéred?
Ja, hogy ő! De igen, ő az unokatesóm.
De úgy volt, hogy a családot nem rángatjuk bele.
- Jól van. És a pasi mellette? - Ő?
Nem ez az a fickó,
aki beverte a fejét a járdaszegélybe, aztán jött a mentős dráma?
Jézusom, de!
Most megtanítjuk a vőlegényt arra, hogyan iszik egy vak.
Tedd a szemedre! Ez az!
Készen állsz?
Igen, ez Piotrek. Egy egyetemi barátom.
Ő szóba jöhet?
Nem fog emlékezni semmire. A szertartás előtt is piált.
Pontosan!
Igen. Nem fog hazudni, mert úgysem emlékszik.
Piotruś.
Ő tökéletes lesz.
Imádlak! Sosem felejtelek el!
Szóval? Megvan az emberünk.
Gratulálok a sikerünkhöz!
Csókot!
Szia!
Megijesztettél.
Nem akartok enni valamit?
- Rendelhetek valamit. - Nem, már ettünk edzés után.
Tanút keresünk az esküvőről, aki majd… Hagyjuk is!
- El tudod vinni Alát holnap 11-re? - Igen.
Várj, nem jó.
Találkoznunk kell Jacekkel.
Oké.
A Facebookon úgy tűnt, hogy a nagyszülei házában él.
Szerintem egyszer jártam ott egy bulin. Veled.
Nem.
Hogy érted?
Mindegy.
Piotruś ott lesz. Minden rendben lesz.
Meglátjuk.
Kit látnak szemeim!
Misia, Kasia!
Rég láttalak.
Mi újság, Piotruś?
Mi az?
Lefogytál, tesó.
- Szia! - Gosia.
Jacek. Ott voltál az esküvőnkön, 2000-ben.
Emlékszel?
- Biztosan! - Azt hiszem.
Épp erre jártunk.
És mondom, mintha Piotrek errefelé lakna. És igazam volt.
- Mondom, csak meglátogatunk. - Igen.
Hát szia!
- A régi barátságok nem múlnak el. - Igen…
Be kell látnod, Piotruś, hogy változott a világ.
De már nem iszom.
Ne mondd már!
Tizenkét éve.
Egy felest sem?
- Figyeljetek, Jacek és… - Gośka.
Gośka. Ha meg kell javítani a mosógépeteket, adok kedvezményt…
Nem a mosógépről van szó. El akarunk válni.
- Ehhez kellene a segítséged. - Hogy tudok ebben segíteni?
- Tanúskodj a bíróságon! - Bíróságon?
Nyugalom! Csak szeretnénk, ha elmondanád az igazat.
Miről beszélsz?
- Mire emlékszel az esküvőnkből? - Na? Halljuk!
- Nem sokra, de… - Segítek felidézni.
Megkínáltál egy kis házi készítésű itallal a templom előtt. Emlékszel?
Igen!
- Ánizslikőrrel! - Ánizs! Azt hittem, berkenye volt.
- Nem. - Ánizslikőr. A szótól is kiráz a hideg.
Igen.
- Így volt. - Megboldogult apám csinálta.
- Meghalt? - Igen.
Nagyon sajnálom.
- De csak én ittam belőle. - Istenem!
- Nem! - Nem.
- Jacek is. - Én is ittam. Vedeltem.
- Te, az apád és én. - Pontosan.
Igen…
Szép idők voltak.
De hogy jön ez ide?
Egyszerűen csak el kell ismételned.
- A bíróságon. - Mit?
Hogy részeg volt, amikor esküt tett.
Várjunk csak! Miféle bíróság ez?
Egy átlagos, egyházi bíróság. Mint bármelyik másik. Mi a baj?
- Ki van zárva. - Piotrek. „Egyházi”?
Piotruś!
Piotrek, anyám meghalt.
Mit bánom én! Azt akarjátok, hogy hazudjak az egyháznak?
Megtaláltam a hitemet, baszki! Az ilyesmi számomra szent.
- Nem erről van szó. - Akkor miről?
Ez az igazság.
Csak az igazat kell elmondanod. Muszáj.
Sokat segítenél vele.
Viszlát! Keressetek egy másik balekot!
Kétezerért?
Hagyjuk már!
Legyen három!
Igen. Nem, semmi gond.
Egy vetélkedőben lenne a helyed.
- Jó, hogy eljöttetek. - Tartsuk a kapcsolatot!
- Naná! - Persze.
Nem semmi járgány!
Igen. Régi, de jól szuperál.
Hány kilométer van benne?
- Piotruś! - Szia!
Állítólag az emberek nem változnak.
Tényleg nem.
Szerinted nem?
És Piotruś?
Kivétel a szabály alól.
Ne aggódj! Minden héten megnézetem.
Várjunk!
Nyugi!
- Állj meg! - Bassza meg!
- Így hogy mennék tovább? - Oké.
- Állj meg! Biztos felforrt a hűtővíz. - Jól van.
Felhívom Andrzejt. Majd ő segít.
Én is meg tudom oldani.
Andrzej.
A francba!
A picsába!
Ennyi.
És most?
- Rádió? - Ne!
Lemerül az aksi.
- Akkor nem indul be? - Nem.
- Akkor nem megyünk sehova. - Nem? Akkor nem kapcsolom be.
- Beugrott egy emlék. - Igen?
Egyszer lemerült az aksink.
Jó gyorsan és alaposan feltöltöttük.
- A kocsi ugrált, mint a videóklipekben. - Ne már!
Fiatalok voltunk és hülyék.
- Folyton csak azon járt az eszünk. - Ez az!
Folyton csak azon járt az eszünk.
- Ez gyönyörű. - Igen, persze.
- Mi az? - Idősebb korban már a kényelem is fontos.
Monika és én…
Állandóan a kocsiban csináljuk.
Komolyan?
Ugyan már!
Mi okom lenne hazudni neked? Semmi.
Nem. A kérdés, hogy miért mondod el nekem?
- Erről beszélgettünk. - Igen, de…
- Mi de? - Nem fáj a hátad?
- De igen. - Erről beszélek!
Ja, világos.
- Mi az? - Semmi.
Néha évekbe telik megérteni bizonyos dolgokat.
Például?
Hogy miért mentünk szét.
- Komolyan? - Igen.
Nekem nem kellettek ehhez évek.
Rögtön tudtam, hogy éretlen és felelőtlen vagy.
Egocentrikus. Aki folyton eltűnik.
- Mi az? Így volt. - Pontosan. Hát persze.
Akkor miért mentünk szét?
Gośka, mégis ki várhatja el egy 20 évestől, hogy feladja az életét?
Egy másik 20 éves, aki gyereket vár tőle.
- Nem akartam gyereket. - Én sem.
De lett egy. Van egy.
Ha gyereked van, fel kell nőnöd, legalább részben.
Te képtelen voltál, így nekem kellett. És én is 20 éves voltam.
Csak nem volt ennyire rossz.
Jacek, ennyire rossz volt.
Nem emlékszel?
Én már csak a szépre emlékszem.
Nem vagyok olyan, mint régen.
Mindig így reagálsz.
Hogyan?
Nem erről van szó. Tényleg.
Jacek, örülök, hogy felnőttél. Nagyon szurkolok neked.
Nem érted, hogy épp itt az ideje?
- A hengerfejtömítéssel van baj. - Gondoltam. Szörnyű, mi?
Könnyű javítani, de elárasztottad, szóval nem fog elindulni.
Elviszlek, és hívnod kell egy autómentőt.
Ez volt a terv.
Ilonka jövő szombaton jön.
Be akar mutatni minket a barátjának, Tomeknek.
Komolynak tűnik a dolog.
Csapunk egy partit, ugye?
Anya, ki akarok lépni.
Honnan?
A zenekarból.
Hét év megy a kukába, de játszani fogsz…
Anya, egy vasútállomáson? Most komolyan?
Nem simán egy állomáson, hanem a megnyitóján. Az más.
Negyven éve ott van, tudtad?
Két éve bezárták, és most újranyitják
a választások miatt.
ÖSZTÖNDÍJKÉRELEM ELUTASÍTVA
Amúgy érdekes, hogy egy ilyen egyszerű dolog,
mint a meztelenség, az egyik országban természetes, a másikban tabu.
- Ugye? - Igen.
De ez vallási kérdés is. Többek közt. Ezeket nem lehet figyelmen kívül hagyni.
Anya mesélte, hogy megint elváltok.
És most hogy megy?
- Haladunk. - Igen. Haladunk.
- Jól halad. - Valahogy csak meglesz.
Másodfokon.
Fellebbeztünk.
Most várjuk a visszajelzést a Vatikántól.
A Vatikántól?
A pápa fogja eldönteni?
Az érdekes lenne.
Lehet benne valami.
Őszintén szólva nem tudjuk, mi lesz. Ez az igazság.
Hogy érted, hogy nem tudjátok? Most akkor hogy lesz?
Azt tudjuk, hogy mi lesz a vége, csak azt nem, hogy mikor. Igen.
Ezt hogy érted?
Apa mindent lefoglalt szeptemberre.
Szóltam a családomnak, hogy mindenképp érjenek rá.
Azt mondom, nem tudjuk, mikor…
- Nem értelek. - De azt tudjuk…
- Mi minden tőlünk telhetőt megteszünk. - Igen. Csak idő kérdése.
- Ez el fog húzódni szeptemberig? - Biztos nem.
Meg kell mondjam, ritka a lengyeleknél,
hogy egy mozaikcsalád egy asztalhoz tud ülni.
Látod, milyen sok alkohol kell hozzá.
Az elsőszülött, a másodszülött. Apa, anya.
És…
a random felelősségteljes fickó, aki hétéves kora óta nevelte Ilonkát.
Szóval én felelőtlen vagyok?
Te mondtad.
- Megtanítottam biciklizni. - Igen?
Igen. Még mindig megvan a sebhelyem.
- De legalább tudsz bicajozni. - Elég lesz!
Egyedül iszom.
Igyunk a boldogságra, és hogy ér néha felelőtlennek lenni!
- Hazamegyünk. Most. - Haza? Oké.
Figyelj!
- Jól van. - Oké.
- Ide! - Hívtam taxit.
- Mi? - Felezzük el!
Nem, én fizetek.
Kerekítse fel!
Elmegyek mosdóba.
Én is jövök.
Egyébként köszönöm.
Micsodát?
A válást.
A legtöbb exfeleség csak azért sem segítene.
- Valószínűleg így van. - Igen.
Igen. De nem két év telt el a válás óta,
hanem majdnem húsz, ez nagy különbség.
Vicces lehet, hogy még van, akinek fontos a fehér ruha, de…
- Mindenkinek vannak álmai. - Persze.
Az enyém valóra válhat, hála neked.
Ha jó barát lennék, azt mondanám, hogy menekülj.
- Jacektől? - Igen.
- Fogalma sincs, mi vár rá. - Ez tetszik.
Nagyon jól nézett ki.
Ez a miénk.
Sziasztok!
- Sziasztok! - Sziasztok!
- Szia! - Hol a miénk?
- Ne zuhanyozz le! - Hol a miénk?
Ma mocskosan szeretnélek.
Figyeljetek, Monika ügyeletes, de mi nem, igaz?
- Hova menjünk? - Oda, ahol finomakat adnak.
Meg kell ismerned az apósodat.
- Hé! - Gyertek, menjünk!
Gosia?
Lehet, hogy maradok.
Maradnék még egy kicsit.
Akkor én is.
Szállj be a taxiba!
Holnap iskola.
Nekem nincs.
- Sziasztok! - Szia!
Sziasztok!
Na és most? Hova megyünk?
Oda? Vagy oda?
- Portugáliát mondtál. - Nem igaz. Hatéves volt, nem hét.
- Barcelonában volt! - Hétéves volt.
- Kevered Portugáliát… - Nem!
- Ez jó lesz. - Nem is tudom.
- Király. Gyertek! - Jó hely.
Ide?
Tessék!
- Hova megyünk? - Nem tudom, nálatok hogy van…
- A pulthoz! - A pulthoz!
…de az első az, aki elmegy.
Apa, látom, diétázol.
- Monika mérges, ha vörös húst eszem. - Na tessék!
Bocs, de hol az italom?
Hozunk egyet.
- Gyere velem! - Várj!
- Mit csinálsz? - Muszáj.
- Maradjon nekem is. - Muszáj.
Meddig bírják majd?
Apádék?
Monika majd gatyába rázza.
Beszéltem Alával. Azt mondta, gáz otthon a hangulat.
Túloz.
Az élet és a kapcsolatok nem egyszerűek.
És Ala még nehezebbé tesz mindent.
Talán nem így lenne, ha békén hagynád.
Én békén hagyom.
Abba akarja hagyni a zenélést? Jó, legyen, az ő élete.
De nyilvánvalóan dühös vagy.
A kamaszkor nagyon nehéz időszak.
Nekem mondod? Egy fedél alatt élek vele.
Te nem ilyen voltál.
Mert mindent megtettem, amit kértél.
Pontosan.
Visszagondolva szerintem ez nem volt túl egészséges.
- Ne már! - Csak viccelek.
- Könyörülj! - Szuper anya vagy.
Tessék!
Ennyit hagytál?
Szólok Andrzejnek, hogy néha hamburgert is kell enned.
Nem hoztatok inni?
- Ez csak… - Vodkát hoztunk.
Igen, vodka.
- Egészségünkre! - Komolyan?
Anya!
Enyém a táncparkett
Ne mondd meg, mit tegyek
Emlékszel?
Enyém a táncparkett
Ne mondd meg, mit tegyek
Enyém a táncparkett
Ne mondd meg, mit tegyek
Egyszerűen csak…
rég nem maradtam ki ilyen sokáig.
- Ne röhögj ki! - Szégyellned kéne magad.
- Gośka! - Családom van, gyerekeim.
Olyan rövid az élet. Ki kell élveznünk.
Tudom.
Most ajánlatot tettél?
„Most ajánlatot tettél?”
- Mégis mire… - Mi?
Hova mész?
Kisasszony, ha most beviszem
abba a sikátorba…
Akkor?
Ezt nem kellene meggyónnunk.
Miért?
A feleségemmel nem bűn.
Semmit sem változtál.
Jó reggelt!
Szia!
„Köszönöm”?
Várj! Mi a baj?
- Semmi. - Akarsz beszélni?
Vár az ügyfelem.
De ez most fontos.
A fuvarok is.
Nem várhat öt percet?
Később nem érsz rá? Jacekkel leszel?
Andrzej…
Julka és Gabrysia betegek, Bruno ételmérgezést kapott.
Jacek elment valahova.
Marek a nagyszüleinél van.
Oké, kezdjünk hangolni!
Így is játszunk?
Igen, játszunk.
Kérek egy A-t!
Várj!
Gyere ide egy kicsit!
Mi ez? Hogy fog ez kinézni?
Betegek. Nem tehetünk róla.
Egész évben senki sem volt beteg, most meg mindenki?
A lányoddal kezdődött.
Hívtak a megnyitó szervezői. Kérdezték, ne hívjanak-e inkább egy katonazenekart.
Honnan tudnak erről?
Nem ez a lényeg.
Úgy tudom, az állomás már évek óta üzemel.
Mit számít ez? A megnyitó előtt bezárják.
Vagy megoldod ezt, vagy keresek valakit, aki megoldja.
- Szia! Nem tudtam, hogy itthon vagy. - Mit számít?
Ala, mondhatok valamit?
- Azt csinálsz, amit akarsz. - Várj! Hallgass meg!
Csak szeretném, ha tudnád, hogy tiszteletben tartom minden döntésed.
Csak arra kérlek, hogy szánj időt rá, és gondold át még egyszer!
Ne dacból cselekedj!
Ne rám gondolj, vagy arra…
a béna koncertre a gyárban.
Csak magadra gondolj!
Tényleg nagyon nem szeretném,
ha megbánnád, hogy kidobtál hét év zenélést az ablakon, csak mert…
épp nem volt felhőtlen a kapcsolatunk.
Oké?
Oké.
Köszi.
Tudod, hogy apa nem kapta meg az ösztöndíjat?
Nem.
Kapott egy levelet.
Szerintem nem akarta, hogy lásd.
Szerintem most nagy szüksége van rád.
HARMADFOK
Dicsértessék!
Az Úr áldja önöket!
Várjuk a hívást.
Milyen hívást?
Giuseppe atya hívását a Vatikánból.
Nézd!
Küldjék be a tanút!
Milyen tanút?
Czesław.
Köszönjük, hogy eljött hozzánk az ország másik végéből.
Felismeri ezeket az embereket, atyám?
Dicsértessék!
Hát persze.
Hol találkozott velük?
2000. május 31-én.
Én egyesítettem őket a házasság szentségében a St. Florianban.
Látott bármi gyanúsat aznap?
Bármit, ami érvényteleníthetné a házasságukat?
Nem.
Észrevett bármit, ami arra utalt, hogy az egyik fél
a szertartás alatt
szemmel láthatóan ittas volt?
Érzett bármelyikükön alkoholszagot?
Egy ilyen állapot okot adhat a házasság érvénytelenítésére.
Egyáltalán nem.
Értem. Utolsó kérdés.
Czesław atya, a házastársak azt állítják,
hogy Jacek úr először a menyasszony rossz ujjára akarta
felhúzni a gyűrűt.
De ekkor ön közbelépett, és segített a vőlegénynek megtalálni a gyűrűsujjat.
Igaz ez?
Semmi ilyesmi nem történt.
A vőlegény hezitálás nélkül felhúzta a gyűrűt
a menyasszony megfelelő ujjára.
Köszönöm.
Nincs több kérdésem.
Nekem van kérdésem.
Parancsol?
Szeretnék feltenni egy kérdést Czesław atyának.
Szabad, ugye? Az eljárásban résztvevő félként.
Hogyne.
2001. szeptember 21.
Emlékszik?
Felfrissítené a memóriámat?
Ekkor volt a lányunk, Ilonka keresztelője.
Hát persze.
Volt egy pillanat,
amikor átadtam önnek Ilonkát, ő pedig elkezdett sírni…
A baba nem tudott megnyugodni a keresztvíz után. Előfordul.
Igen.
De…
nem értem, ez most hogy jön ide.
Úgy jön ide, hogy Bydgoszczban volt a keresztelő.
Jacekék családi plébániáján.
Szóval hazudik, atyám. Mégpedig pofátlanul.
Megkérdőjelezem a tanú szavahihetőségét.
És követelem, hogy teljes egészében vonják vissza a vallomását.
Szeretnénk egy kis türelmet kérni önöktől, hogy tanácskozhassunk,
és tisztázzuk a következő lépéseket.
- Javaslom, halasszuk el a tárgyalást. - Nem!
Nem halasztunk el semmit!
Sajnálom, elegem van. Nincs halasztás. Nem tudok tovább várni.
Igazság szerint nem voltam részeg.
Húszéves voltam.
Fiatal voltam és hülye.
Önök és a szüleim azt mondták, hogy vonuljunk oltár elé.
Házasodjunk össze.
Tegyünk életünk végéig tartó esküt. Ez nem normális.
Legyünk őszinték!
Ha részeg lettem volna, reggelre kijózanodom.
De hét évbe telt, mire különváltunk.
Hét évbe telt megértenem, hogy ennek a csodás nőnek
valaki másra van szüksége.
Valakire, aki gondoskodik róla, aki jó hozzá,
és aki mellette van!
Mert én nem voltam.
Rettenetesen sajnálom.
Húszévesek voltunk.
Húszévesek!
Éretlen voltam.
Most érettebb vagyok? Nem tudom.
De tudom, hogy templomi esküvőt akarok a nővel, akit szeretek.
Erre önök mit tesznek?
Mit akarnak?
Felakasztani minket?
Unom, hogy hazudnom kell. Megértették?
Sajnálom, hogy indulatos lettem.
Azt hiszem, mára végeztünk. Mindent megtudtunk, amit akartunk.
Hamarosan kiküldjük postán a végső ítéletet.
Hogyne.
Hacsak Giuseppe atya nem akar feltenni további kérdéseket.
Sajnálom, lefagyott a hívás.
Lemaradtam valamiről?
Abszurdum ez az egész.
- Mennem kell. Már késésben vagyok. - A rohadt életbe!
- Elvigyelek? - Nem kell, gyalog gyorsabb.
- De… - Oké, szia!
- Várj, ne! Gośka, állj meg! - Mi az?
Köszönöm.
De tényleg. Köszönöm.
Ne köszönd, még nem tudjuk az…
Tudom, de köszönöm, hogy itt vagy, hogy végigcsináltad ezt velem, és…
Köszönök mindent.
Akkor szívesen.
És én is köszönöm neked.
Érdemes volt
visszaemlékezni rá, hogy miért szerettem beléd.
Sok sikert a koncerthez!
- Nem olyan sietős a dolog? - Nagyon sajnálom. Indulhatunk.
Köszönöm. Micsoda fogadtatás! De persze, megérdemlem.
Biztos jó irányba megyünk?
A GPS-t követem.
- Nem mehetnénk aszfaltozott úton? - Azt mondja, erre menjek.
Milyen messze vagyunk?
Másfél kilométerre.
Tizenkét perc.
Tizenkét perc?
Nem tudna rálépni a gázra?
Asszonyom, ha itt gyorsabban megyek…
Mi volt ez?
Mindjárt kiderül.
- Defektet kaptunk. - Most mi lesz?
- Hívok segítséget. - Meddig fog tartani?
Az biztos, hogy több mint 12 percig.
Hozzátok a hangszereiteket! Gyalog megyünk tovább.
Mind tudjuk, mennyire fontos a vasút.
Biztos vagyok benne, hogy ez a befektetés,
amelyet a minisztérium finanszíroz,
hozzá fog járulni a község,
a vajdaság,
és az egész régió fejlődéséhez.
Hol a fenében vagytok?
A pap megáldja a síneket. Mindjárt ti jöttök. Hívj fel!
Jó irányba megyünk?
Remélem.
Húzódjatok le! Jön egy traktor.
Álljatok félre!
Jó napot!
Tudja, hol van az állomásmegnyitó?
- A megnyitó? Nem tudom. - Igen.
De az állomás mindig is ott volt.
Messze van?
Kicsit több, mint két kilométer.
Köszönöm, miniszter úr!
Most megkérjük a püspököt,
hogy hintse… áldja meg a vasúti síneket,
hogy jó szolgálatot tegyenek a városlakóknak
és Soroczyce község vendégeinek egyaránt.
Gyerekek!
Figyeljetek!
Hölgyeim és uraim! A hivatalos részt egy koncerttel zárjuk.
Változott a terv.
Kérem, tekintsék meg az ünnepélyes szalagátvágást!
Köszönöm.
Ala!
Megtennéd…
hogy a zenekarral mész?
Beszélni szeretnék apával.
Szia! Köszi!
Köszi!
Szia!
Jó, hogy ennyire figyelsz.
És egyáltalán, jó…
hogy vagy nekünk.
És hogy ennyire türelmes vagy velem.
Mindent megértesz, sosem kell magyaráznom semmit.
És minden olyan könnyűnek tűnik veled.
Remek szakács vagyok.
És ráadásul remek szakács vagy.
És…
mindezektől most…
nagyon beindultam.
Például, ha esetleg…
Fogd be!
AZ ÍTÉLET
Kedves egybegyűltek!
Azért gyűltünk ma össze, hogy egyesítsük ezt a párt,
Jaceket és Monikát a házasság szent kötelékében.
Amely örök,
és visszafordíthatatlan.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya