Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeg er bange. Vi må holde hovedet koldt.
Vi dræber hinanden.
Flyt dig hurtigt! Hurtigt, hurtigt, hurtigt!
Everest.
Det er verdens højeste bjerg.
Det ligger i Himalaya, mellem Nepal og Kina.
Det er en legendarisk bjergtop,
som længe har fascineret bjergbestigere.
At begive sig ud i så ekstreme højder
indebærer mange risici.
Der er enorme sprækker,
iskolde temperaturer, der kan føre til tab af lemmer.
Laviner.
Og selvfølgelig er der også højden.
Jo højere du kommer, desto svagere bliver din krop.
Over 7.500 meter befinder man sig i det, der kaldes Dødszonen.
Hvis din krop reagerer dårligt, risikerer du lungeødem,
hjerneødem eller endda at miste synet.
I Dødszonen er det kun dig og dig selv.
Ingen redning, ingen helikopter,
og det er næsten umuligt at få de døde kroppe ned igen.
Og på trods af det, for mere end hundrede år siden,
begyndte ekspeditioner at forsøge at nå toppen af Everest, uden succes.
I 1953 nåede Tenzing Norgay og Edmund Hillary
for første gang toppen.
Jeg er imponeret over dem, der overgår sig selv,
det må komme fra de mangaer, jeg har læst siden barndommen.
Historierne om en helt, der har umulige drømme,
og man aner ikke, hvordan han vil nå dem.
Men dengang var den eneste måde, jeg kunne tage på store eventyr,
gennem videospil.
Lad os tage på eventyr!
Egentlig har Minecraft ikke noget rigtigt mål.
Man er der bare med sine venner og oplever eventyr.
Vi gjorde det, venner!
Jeg ville dele disse eventyr, så jeg skabte min YouTube-kanal.
Her kommer min første video på YouTube.
Mit navn er Inoxtag. Har jeg sagt nok?
Jeg har opfyldt min drøm om at blive YouTuber.
Tak til jer, der har været med på kanalen.
Der er 100.000 af jer. Hvor smukt!
Og efter alt det tænkte jeg: "Hvorfor ikke gøre det i virkeligheden?"
Jeg udfordrer ofte mig selv.
Vi skal lære overlevelse.
Jeg skaber koncepter.
For eksempel: 48 timer til at overleve en zombieinvasion.
Med Varulv-kortspillet tænkte jeg:
"Hvad hvis vi gør det i virkeligheden?"
I vil blive invaderet i denne landsby.
Vi skal tilbringe syv dage alene på en øde ø.
I har fulgt mig på disse eventyr.
YouTube åbnede døren til mine drømme.
Et projekt for livet
For et år siden fik jeg lyst til at tage på et specielt eventyr.
Inoxtag kom med en meddelelse på sin kanal.
Han vil bestige Everest.
Verdens højeste bjergtop.
Han fremstår som en galning.
Efter meddelelsen så jeg, at alle talte om det.
Støttende beskeder,
men også mange fornærmelser.
Jeg håber, du dør, røvhul.
Det forstyrrer det bjergmiljø, jeg elsker.
Hvad er meningen? At kunne sige: "Jeg har været der"?
Nej, du har bare udnyttet Everest. Du så ikke noget.
Kontroversen bag Youtuberen Inoxtags bestigning af Everest
Jeg forstår dem godt.
Det er ikke en del af min verden.
Men jeg tænkte: "Hvorfor ikke prøve?"
Hvis jeg ikke er klar, vender jeg om og tager hjem.
I værste fald fejler jeg, men i det mindste har jeg lært noget.
Én ting er sikkert, jeg bliver nødt til at ændre mig,
for på dette tidspunkt er mit virkelige liv et katastrofe.
Velkommen til mit hjem. Mit badeværelse.
Jeg ved ikke, det er pinligt. Jeg er flov.
Jeg skulle flytte. Det tager længere tid, end jeg troede.
Jeg kom til mine forældres hus.
Jeg sagde: "Bare sæt mig i badeværelset,
jeg flytter snart."
Og nu har jeg været her i et år.
Det er usædvanligt at bo i et badeværelse.
De er i gang med at renovere det.
Lad mig vise jer rundt.
Jeg er færdig med at streame kl. 2, og jeg er udmattet.
Jeg åbner døren og gør sådan her.
Jeg tager mine sokker af, børster tænder,
hopper herover og farvel! Jeg går i seng.
Jeg vågner. Ingen tøj i skabet!
Så jeg går til badebadekarret.
Jeg tager tøj på, går tur med hunden,
tager et bad ovenpå og går igen.
Sådan er det. Det er det. Jeg bor her faktisk ikke rigtig.
Jeg kommer for at smide mine ting, tage noget nyt
og går igen om morgenen.
Kom, lad os flytte ud!
Hvis jeg skal opsummere det, så er min livsstil en katastrofe.
Jeg sover dårligt, jeg har ikke en plan.
Jeg spiser usundt.
Jeg er ikke opmærksom.
Og fysisk sundhed… Glem det.
D-365 52 UGER - 12 MÅNEDER
Jeg er bag dig, ven.
Da projektet blev annonceret, var han i dårlig form.
Hvor hurtigt løber vi?
Virkelig langsomt. Min kondition er lort.
Han har aldrig arbejdet med sin kondition.
INOXTAGS TRÆNER
Han har aldrig udviklet den færdighed.
Nu går han.
Det lyder imponerende, men i virkeligheden gør jeg ikke noget.
Giv ikke op.
Hvor mange BPM'er nu?
Det siger 143.
Mængden af træning, der skal til over et år
for at nå dette mål, er enorm.
Nogle tager fem år for at nå sådan et mål.
Så jeg var lidt bekymret.
I år giver jeg ham et meget hårdt program,
men det vil gøre det muligt for ham at nå målet, hvis han holder ud.
Jeg har det ikke godt.
Jeg troede, mit hjerte ville stoppe.
Til sidst der, da du sagde: "Kør på!"
Det var forfærdeligt.
Det er noget lort. Det er virkelig lort.
I rød er optagelsesplanen.
Det er totalt dumt.
At bombardere dem sådan, hvad vil folk sige?
"Træner han til Everest, eller laver han videoer?"
"Han er i samme tempo som før."
Du sagde, du kunne stoppe YouTube for Everest."
Vi er nu nået til et punkt,
hvor vi må halvere videoproduktionen.
Du fjerner hver anden video, så du kun har to videoer om måneden.
Så fra fire til to videoer om måneden.
Træningen skulle kunne passe ind i hans YouTube-skema.
En god, solid træning,
men uden at presse ham til udbrændthed.
Idriss er essentiel for min fysiske forberedelse,
men jeg havde brug for nogen til bjergbestigning.
Men jeg kender ikke nogen.
Så jeg ringede til Nico Mathieux, min eventyrlystne ven,
som fortalte mig om en fyr ved navn Mathis.
Mathis er bjergguide i de store højder, fotograf, instruktør,
og han er kun 29 år.
Han er blandt de nye bjergbestigere. Han gør så mange ting.
Da jeg hørte om projektet, tænkte jeg:
"Fyren er en YouTuber, der vil til Everest."
På det tidspunkt havde jeg nogle reelle bekymringer omkring projektet.
Jeg tænkte, at han gjorde det for berømmelsens skyld.
Havde han den rette motivation?
Men jeg ville stadig gerne møde ham.
Jeg sagde til ham, at han skulle komme til Chamonix i tre uger
for at lære om bjergbestigning, og så ville vi se på det.
D-327 46 UGER - 10 MÅNEDER
ISHAVET CHAMONIX - FRANKRIG
45°53 22 NORD 6°5 10 Ø - 1500 METER
Bring hånden tilbage, tag fat dernede, giv den tilbage.
- Jeg giver den tilbage. - Sådan.
Jeg lægger hånden her bagved. Jeg tager fat her.
- Og giver den tilbage. - Præcis.
Men du skal have tillid.
Hvordan ved jeg, om jeg kan stole på dig?
Hvis du falder, dør jeg.
Tror du, jeg stoler på dig?
Jeg ved, at jeg ikke falder.
Har han bundet knuden ordentligt?
Se hvordan man binder et ottetalsknob. Det er chokerende.
Det er en dårlig start.
Findes det ikke i Minecraft?
Vent, jeg fejlede. Fandens ottetalsknob!
Kan jeg klatre med denne?
Ja, det kan du. Men…
Det er derfor, vi ikke er sammen.
Lav en simpel ottetalsknob, før du laver den anden.
Okay, den er god. Nu skal jeg følge rebet.
Min første knude!
Spring fremad, hold hælene nede.
Du løfter hælene for meget.
Det er bedre nu.
- Hvorfor glider jeg? - Hold hælene nede, Inox.
Han har lidt frygt.
Nu føler han sig klog.
Nemt…
Åh, for fanden! Det var skræmmende!
Min første bjergoplevelse var fyldt med latter på min bekostning.
Det gik rigtig godt med Mathis.
Han tog Léo Slemett med, verdensmesteren i skiløb.
Så nu er presset stort på min første træningsdag.
Det ser lidt skræmmende ud heroppe fra.
Det ser ubestigeligt ud.
Inox, pas på descenderen.
Okay.
- For fanden! - Åh gud!
Hey, vær nu forsigtig.
Descenderen faldt ned.
Vi flipper ud!
Undskyld!
Jeg tabte descenderen. Jeg er så dum.
Jeg kan ikke gå ned nu.
Mathis, hvordan kommer jeg ned, hvis jeg tabte den?
Det finder vi ud af.
Jeg er så højt oppe! Det er vanvittigt.
- Jeg er så dum. - Hvorfor?
Descenderen. Jeg kvajede mig virkelig.
Du skal være forsigtig.
Pokkers! Jeg kvajede mig for os begge.
Der er teknikker til at komme ned uden, men de er svære.
Det bliver svært uden.
Jeg er så dum. Undskyld.
Det er okay.
Jeg kan ikke begå den slags fejl.
- Det sker aldrig igen. - Bare vær forsigtig.
Det, der er fantastisk ved Mathis, er at lære om de forskellige bjergsport.
Velkommen til de høje bjerge.
Dette er den ægte begyndelse!
Det er fantastisk.
Men det er lidt skræmmende at være så højt oppe…
- Der er mere end 1.000 meter ned. - Hvis vi falder, dør vi så?
- Vi ville dø, uden tvivl. - Okay.
Beroligende for min første ekspedition!
Hvis jeg falder ned er det slut.
- Ville jeg dø? - Du ville dø, ja.
Vi kommer meget tæt på den store serac. Vi er lige under den.
Seracer er store isblokke på bjerget,
der kan kollapse når som helst.
Nogle gange skal man passere under en serac,
og uanset om du er Kilian Jornet, Nimsdai
eller en, der gør det for første gang,
er risikoen den samme for alle.
Du kunne gå igennem, og den kunne falde, hvis du er uheldig.
Kollapsende serac dræber to
Seks døde, mange forsvundet
Michel Canac dræbt af en faldende serac
Disse tilfældige farer bliver tit overset,
men hvis du er uheldig, kan du blive mast.
TILBAGE I PARIS
Stop! Stop det der! Du er så irriterende!
Han er sådan en sur type. Han er lige kommet. Er du okay?
Han er lige vendt tilbage fra bjergene og siger: "Jeg vil være bjergbestiger."
Bjergbestiger.
De vil lære mig den ægte kunst af bjergbestigning.
Det er en kunst, en disciplin.
De delte deres viden med mig, så jeg kunne lære at gøre det korrekt
og udføre ægte bjergbestigning.
Det var en dejlig overraskelse, at han er i så god form.
Han lærte hurtigt alle bjergbestigningsteknikkerne.
Og gik hurtigt videre til klatreteknik og brug af stegjern.
Det var virkelig godt.
Jeg sparker og tager et skridt.
Du huggede virkelig løs med din isøkse.
Efter at have tilbragt tid med ham gik jeg med til at guide ham,
men én ting, vi stadig ikke ved, er,
hvordan hans krop reagerer på ekstreme højder.
Vi er ikke kommet over 4.000 meter endnu.
At have et så stort mål uden at vide, hvordan kroppen reagerer,
indebærer en risiko for, at han måske ikke kan klare Mont Blanc.
Så kan han glemme alt om Everest.
Inès har ingen idé om, hvordan hans krop vil reagere.
Derfor har han akut brug for at lave hypoxi-øvelser.
D-298 42 UGER - 9 MÅNEDER
HYPOKSITEST - INSEP
I dag laver vi en hypoksitest.
Den tester din krops modstandskraft mod iltmangel.
Jo højere du klatrer, jo lavere bliver iltniveauet.
Det er en god indikator for, om du er egnet til det her.
Træning vil ikke ændre på det her.
Hvis testen ikke er god, er eventyret slut.
Selv hvis jeg arbejder hårdt og træner, vil denne parameter ikke ændre sig?
Du er færdig. Du må tage hjem.
Kom så!
Her klatrer du op i højden, går ned,
går op, ned, og så videre.
Nu, i den anden fase, skal du gå så hurtigt som muligt.
Vis dit sande niveau. Giv den gas.
Nu er det tid til at rase.
Kom så! Det er godt. Ras!
- Godt! - Du klarer det godt.
Stop ikke! Giv den gas.
Inès, dit hjerte accelererede til 195 slag per minut,
og du nåede et maksimalt VO2 på 51,7,
hvilket er godt. Du kan nemt presse dig selv,
men på ekstreme højder er det ikke en stor fordel.
Hvad er de store fordele?
En god vejrtrækningsrespons på hypoksi,
gode kemoreceptorer,
som blev testet i første fase.
De skal være gode.
Resultaterne står på dette diagram,
som viser din tolerance overfor højder.
Du har tre eller fem, hvor det normale er mindre end 5,5.
Så det er fint i begge tilfælde.
Husk nu, at Everest stadig er farligt.
Der er højden, kulden,
risiko for laviner, kollapsende seracer.
Der er mange ting at tage højde for.
Hvilket gør det til et farligt mål.
Forstået.
Nu hvor du har bestået din prøve, skal du stadig bestå min.
GIANT'S TOOTH FRANKRIG - CHAMONIX - 4,013 METER
- Skal vi klatre det? - Ja.
Du slår mig ihjel!
Nej, ikke med det samme.
Den sten er skræmmende.
Hvad er du bange for?
Det er så stejlt. Og højt.
Det er godt.
Det er alt sammen i mit hoved.
Se.
- Det er 4.000 meter ned. - Vi er virkelig højt oppe.
Jeg er 80 procent bange for mit liv.
Du ville gøre det, så det gør vi.
Men på et begynder-niveau.
Bror…
- Har du gjort det før? - Aldrig.
- Laver du sjov med mig? - Første gang sammen.
- Du laver sjov. - Det er min første gang.
- Har du aldrig gjort det før? - Nej. Betyder det noget?
Han er skør.
Han har aldrig gjort det før, men han tager mig med.
Se klippesiden. Se, hvor flad væggen er.
Ja, det er… det er stejlt, ja.
Vi vil være glade for, at vi gjorde det.
Ja.
Vi skal have en stor burger, når vi kommer ned.
Hvis vi stadig er i live.
Og hvad nu?
Vi gjorde det!
Godt gået, jeg er glad på dine vegne.
- Du gjorde det godt. - Godt klaret.
Tak, Mathis.
Godt klaret, mand. Du har nosser, som de siger.
- For fanden! - Jeg er stolt af dig.
- Takket være dig. - Du prøvede virkelig hårdt. Det er fedt.
Det er virkelig skræmmende. Mit ben ryster af sig selv.
Pas på.
Kom så! Rolig!
Rolig, mand! Rolig.
Jeg vil ikke dø!
Den bjergtop var den værste.
- Det var det værste. - Det bliver værre og værre.
Jeg sagde jo, vi får travlt denne sommer.
Mont Blanc er den højeste bjergtop i Alperne.
Kom så!
Gå ikke i det røde.
Jeg sænker ikke farten. Jeg er med dig.
Hvad så?
Jeg har tårer i øjnene.
Det er en sindssyg følelse.
Pak dine ting, vi skal til Schweiz.
Skal vi bestige endnu et bjerg?
- I Schweiz. - Kan vi se det?
Normalt.
Det er et monster!
MATTERHORN - SCHWEIZ 4478 METER
Det bjerg skræmmer mig.
TOUBKAL - MAROKKO 4167 METER
Jeg tog Amine og Idriss med til Toubkal.
- Toubkal! - Tupac?
Det er det højeste bjerg i Nordafrika, 4200 meter.
Målet er nul klager.
Jeg stopper ikke.
Sover du nu?
Så ringer Nico Mathieux og foreslår, at vi krydser Korsika til fods.
Vi vandrer gennem Korsika.
Dette er starten på GR20-ruten. Fem dages vandring uden stop med Nico.
Hvad angår Everest,
kan man ikke finde en bedre måde at bygge viljestyrke på.
Vi fortsætter, og vi stopper aldrig.
Han løber, jeg kan ikke holde til det.
Bare rolig, det kommer.
Vi har oplevet en masse. Selv min mor kom for at slutte sig til os.
- Udmatter jeg dig ikke, mor? - Nej.
Du udmattede mig, da du ikke ville forlade huset.
- På min computer? - Ja.
Da jeg var 13.
Han ville bruge al sin tid på computeren.
Højreklik!
Hvor længe har du spillet?
Da min mor købte en computer til mig, fik jeg Minecraft.
Hun må have fortrudt det køb.
Nej, jeg ville have fortrudt det,
hvis du ikke var her, udendørs.
Jeg fortryder intet, for du er endelig ved at opdage livet.
Smukt! Det er fantastisk her!
Er det enden?
Toppen!
Kom så!
Tak, Mathis. Du har gjort mit liv smukt.
Seriøst, jeg mener det. Jeg har opdaget en passion.
Jeg har ikke været tæt nok på mine forældre på det seneste,
så jeg gav min mor en gave.
Så er vi her.
Jeg kan ikke tro det.
Du ville flyve, så vi skal flyve.
- Skal vi alle sammen? - Ja.
Det er smukt, tak!
Mathis,valgte du at sige:
"Jeg tager med den lille YouTuber-nar."
Hvorfor tænkte du pludselig:
"Jeg følger den her fyr i hans vanvid."
Da vi først mødtes, kunne jeg se, hvad du ville.
Jeg tænkte: "Denne fyr vil ikke bare bestige Everest,
"han vil opleve bjergene i enhver forstand."
Jeg tænkte: "Projektet er spændende,"
fordi du ville opleve bjergene
og ikke bare krydse bestigningen af din liste.
Den vej, du valgte at tage og gik med på at tage,
er den rigtige, tror jeg.
Jeg er meget glad for vores rejse indtil videre,
men det er kun slutningen på den første fase.
Vi har nu besteget de højeste bjerge i Alperne.
Nu skal vi videre til fase to, i Nepal,
og den sværeste del er ikke kommet endnu.
"Den sværeste del er ikke kommet"?
Nu angriber vi Ama Dablam. Den er 6.812 meter høj.
Mange anser det for at være verdens smukkeste bjerg.
For at kroppen kan modstå denne ekstreme højde,
er den være nødt til at akklimatisere sig.
Vi skal på en ti-dages vandretur fra landsby til landsby
for at vænne os til højden,
og så tager vi til lejren,
hvorfra vi vil forsøge at nå toppen uden brug af ilttanke.
Efter kun seks måneders træning
kan det være en smule for ambitiøst at bestige Ama Dablam.
Vi rejser i morgen.
- Er du spændt? - Vi er virkelig spændte.
Jeg spiste på en restaurant med min mor og far i går.
Min far er helt ude af sig selv. Han er virkelig bekymret.
Han holdt en tale på 50 minutter.
Jeg tænkte: "Jeg må optage det her."
Når jeg møder modgang, vil jeg huske på, hvad han sagde.
Jeg vil putte det her i mine ører,
og det vil minde mig om, hvad han sagde til mig.
Hvis jeg spiller det for dig…
- Har du optaget din far? - Ja.
Vidste han det ikke?
Det er ikke kompliceret.
Han dræber mig, hvis han ved, jeg optog samtalen.
Han havde en tåre i øjet.
Jeg kunne mærke det, hans stemme rystede.
Jeg tænkte: "De er bange for mig."
Og er du bange?
Mig? Er du skør? Jeg glæder mig til det.
Elsker dig.
Jeg skal nok skrive.
Jeg har ikke min mobil så meget.
Bare rolig.
- Ingen stress. - Jeg forventer at høre fra dig.
Vi er tilbage om en måned.
Hun var lidt stresset.
Ja, hun sagde: "Man ved aldrig, om der sker noget…"
Det skal nok gå.
KATMANDU - NEPAL 1400 METER
Det ser rodet ud.
Som mit værelse, men på størrelse med en by.
Køerne går rundt om døren.
Hvad sker der? Så du koen, der sad fast?
Kort, kort.
Åh, din bandit!
Marion slår ham, når han kommer hjem.
Åh, lort!
Åh, Mathis!
Gav han mig pagehår?
Det ser godt ud. Han respekterede dig.
Kom så, schweizerfyr.
Du ligner Tintin, når han kommer tilbage fra raketten.
Vi rører næsten jorden! Det her er sindssygt!
Så kører vi, Mathis!
Jeg kan ikke tro det! Hele byen er under os.
LUKLA - KL. 10 2° - 2800 METER
Vi rejste fra Katmandu til Lukla.
Vi er stadig i junglen. Vi er i en ret lav højde på 2.800 meter.
Vi skal op til Namche, sherpa-landsbyen.
Min batteri er 100 % opladt.
Jeg er på 100 %, og jeg bliver på 100 %.
Det er det, vi har brug for.
Hele vejen til bjerget! Og så snart jeg ser Ama Dablam…
Det er bedemøller.
Bedemøller?
Når den drejer, udsender den bønner.
Drej dem altid med uret.
Jeg elsker det her. Det er spirituelt.
Jeg har det godt, jeg lader op.
Her kan jeg finde ro i sindet.
Jeg kan formå at tænke på ingenting.
Jeg er ikke her for at tænke på, hvad jeg skal lave i morgen,
om jeg skal lave en video, tænke på YouTube hele tiden…
Jeg er her endelig. Jeg kan endelig være ligeglad.
Når jeg først er her i bjergene…
så er alt andet ligegyldigt.
Hjernen fokuserer kun på nuet.
Jeg tror, det er det, livet handler om.
Du er nødt til at opdage ting og have en lyst til at lære.
Jeg vil ikke blive i min boble, min kokon.
Jeg tror, for at finde ud af, hvad du elsker, din passion,
er du nødt til at stå op, slukke for din TV,
gå udenfor og prøve en masse ting.
Der er ting, der ikke koster noget at prøve.
- Hej. - Hej.
- Går det godt? - Ja, godt.
- Så du bestiger Everest? - Ja.
- Han har gjort det 12 gange. - Tolv gange?
- Tolv gange. - Tolv gange til toppen?
Ja.
Og han har mistet sine fingre.
Den her bevæger sig ikke.
Han kan ikke bevæge den.
De her er også væk.
Alle fire.
Du har ingen fornemmelse tilbage?
Han kan ikke mærke dem.
Når du har iltmangel, når blodet ikke ud til ekstremiteterne.
Det går først til de vitale organer.
Så når du kommer ned igen, kan du miste dine fingre.
- Tager du tilbage til Everest? - Ja.
Ja, han vil prøve at fortsætte.
Vil han prøve igen? Tilbage igen?
Han tager tilbage til foråret.
Det er sådan, han forsørger hele sin familie.
Han ville aldrig gøre det for fornøjelsens skyld.
Det handler ikke om fornøjelse.
- Det er for at brødføde familien. - De har intet valg.
Det er en god indtægtskilde.
Vi i Vesten nyder et liv i velstand.
Vi drømmer om disse bestigninger, fordi vi har råd til det.
Men han gør det for at overleve.
Vi gør det for sjov, og han gør det for at overleve.
Namasté, Namasté.
Kender I Youtube?
- Youtube? - Ja.
Hun gør grin med mig.
Så du, hvordan hun gjorde grin med mig?
Åh, Manish!
Manish, vores nepalesiske kameramand, følger med os.
Har du det godt? Kender du den?
Jeg har det fint.
Ja, sådan. Du er god.
Der er også Ila Nuru, vores lokale guide.
Ila Nuru lånte mig sine briller.
Og Dorji, lederen af sherpaerne.
Han har besteget Everest 19 gange. Han har inviteret os til at spise hos ham.
Dette er hans hus.
Pas på hovedet. Forsigtig!
Det gjorde ikke ondt.
Han laver kartofler til os fra sin have.
- Er du vegetar? - Ja.
Du kan ikke dræbe noget?
Nej, fordi alt liv er dyrebart.
- Så du er vegetar. - Ja.
Og dig, Ila Nuru? Kun grøntsager?
Grøntsager og kød.
Denne fyr er sjov. Han er så sjov, Ila Nuru.
Halvt, halvt.
Det er det bedste svar.
Som altid er jeg her med Mathis
og Jordan, som er her for at filme med Manish,
og Samy, produceren.
Der er også Léo Slemett, verdensmesteren i skiløb,
som var med mig til min første bjergbestigning.
Vi skal bestige Ama Dablam!
Da jeg først mødte dig,
troede jeg ikke, at jeg skulle bestige Ama Dablam med dig.
Din nar!
- Skal vi bestige det der? - Det er…
Skal vi bestige det?
Nej, er det dét? Det ligner en pyramide.
Toppen af Ama Dablam skræmmende ud.
- Ja, det er skræmmende. - Meget!
Jeg har set mange bjerge, men dette gør mig nervøs.
Det gør mig nervøs!
Chamonix er hårdt for Europa, men det her er en helt anden liga.
Det får mig til at…
Jeg er bange for én ting, ikke at komme derop.
Jeg kan ikke være sikker på, at jeg ikke får hovedpine,
at jeg ikke får diarré.
- Er du sikker på, du vil derop? - Helt sikker.
Men du tvivler på, om din krop vil følge med.
- Ja. - Ja, præcis.
Jeg vil hellere bestige dette end Everest.
Det er virkelig smukt.
Da du annoncerede din Everest-ekspedition…
Ja, jeg postede dette bjerg ved en fejl.
Det er et tegn. Vi må bestige det.
Mange siger, at det er verdens smukkeste bjerg.
Under den sidste skråning er der en meget truende serac.
Den faldt faktisk sidste forår.
De var i lejren. Se den lavine, det udløste.
Åh, sikke en lyd!
- Det er skræmmende. - Ja.
Dorji, var det dig, der filmede i lejren?
Ja.
Det er sindssygt!
Nogle gange bliver man ramt af vinden fra sneen.
Det flytter en masse luft, der kan ødelægge lejren
og dræbe folk.
Det er skræmmende.
Vi skal bestige Ama Dablam, 6.800 meter!
Det højeste bjerg, jeg nogensinde har besteget.
Det er utroligt!
Jeg har det godt!
Manish, slå en rekord igen!
Toppen.
Jeg har det godt! Har du det godt?
Sagde nogen mode?
Han er så begejstret, at han lavede otte.
En sidste besked, en sidste besked.
Se, hvordan man gør det.
- Hvordan gik det? - Masser af hop.
Jeg har det godt!
Det er næsten for varmt i dette rum.
Jeg er syg. Det er en virus.
- Det kan være højden. - Nej.
Jeg har været syg på samme måde i Paris.
Jeg kommer tilbage.
- Vi skal til toppen. - Ja da.
- Ingen vil stoppe mig. Ingen. - Ingen. Ingen.
- Jeg kommer igen. - Han kommer igen.
- Jeg kommer igen. - Lad mig se det smil.
Ja!
Jeg skulle bare blive syg.
Jeg skulle bare blive syg nu.
Jeg skulle bare blive syg dagen før.
Jeg blev ikke syg for seks dage siden,
så jeg kunne komme mig.
Jeg er syg én dag før,
og det er så irriterende.
Jeg er så trist.
Jeg kan ikke få det bedre på fire dage.
Det er pisseirriterende.
Vi er her en aften. Vi får se, hvordan du har det.
Hvis du ikke har det godt, tager vi en fridag.
Hvis du virkelig ikke har det godt, så må vi se, hvad vi gør,
om vi kan komme ned igen, eller om vi aflyser det hele.
Vi kan ikke sætte os selv i fare eller ødelægge vores helbred
for et bjerg, der stadig vil være her om 20 år.
Det er sådan, det er.
Nogle gange går tingene godt, nogle gange gør de ikke.
Nogle gange giver vores krop op. Nogle gange er det vejret.
Der er 1.000 grunde.
En milliard ekspeditioner har fejlet.
Man skal ikke lade sig slå ud, hvis det ikke fungerer.
Det skal nok gå.
Vi gør, hvad vi kan, for at få det til at fungere.
Det er svær situation.
Vi er lige stået op, og Jordan har det virkelig dårligt.
Han er virkelig syg.
Jeg havde ondt i halsen, og Jordan havde hovedpine.
Også mig, men han har det værre end i går.
Vi kan ikke få forsikringen til at få ham ned med helikopteren.
Vent, de svarer på Whatsapp.
- Det går hurtigt. - På én dag.
- Én dag. - Én dag.
I morges, da jeg så ham, tænkte jeg: "Han har det ikke godt."
Desværre går tingene ikke altid som planlagt.
Når jeg tænker på, at jeg måske er kommet for ingenting…
Jeg kommer igen, Manish.
Jeg ved ikke, hvad jeg har, men jeg har ingen appetit.
Pisseirriterende.
Jordan har COVID-19.
- Har han COVID dernede? - Han har COVID.
Måske har vi alle COVID.
Vi har alle COVID, hvis han har det.
Vi har alle COVID.
Lort! Skide COVID!
Helikopteren styrtede ned.
Helikopteren styrtede lige ned.
Nej!
For fanden.
Jeg håber ikke, der var nogen derinde.
- Der må være en derinde. - I hvert fald piloten.
Vi har nyt om piloten. Han er okay.
Han formåede at komme ud.
Jeg har aldrig set en helikopter styrte ned.
Heroppe har helikoptere ikke det samme løft.
Når de letter,
kan de ikke komme langt over jorden, da vi er 5.000 meter oppe.
De holder sig tæt på jorden, indtil de falder lidt ned,
så nogle gange rammer de siderne og… bom.
Det kunne have været Jordans helikopter i går.
Nu er vi i rigtig dårligt humør.
Jeg er virkelig syg.
Jordan er væk.
Helikopterstyrtet.
Dette er en kæmpe prøvelse. En kæmpe prøvelse.
Så snart jeg har det bedre, skal vi bestige den pokkers bjergtop.
Vi skal klare det.
Hvis vi ikke kunne klare det, ville jeg være hjemme nu.
Før vi nåede til lejren,
tænkte jeg: "Jeg kan ikke gøre det."
Jeg er lidt beslutsom, nu tænker jeg, måske er det muligt.
Selvfølgelig er det muligt.
Mål: restitution.
Det er lørdag den 14.
Hvad er tidsfristen for restitution?
Vi kan heller ikke falde i søvn.
Vi kan ikke gøre ingenting i tre dage.
Tror du, vi kan gøre det om to dage?
Ja.
Jeg vil ikke være frisk til den tid.
Du har det bedre om en eller to dage.
Nej, lad mig hvile. Jeg kan ikke gøre det.
Hvile hvad? Vi skal af sted.
Min hals brænder.
Lad ikke dine følelser stå i vejen. Du skal derop.
- Léo er et røvhul. - Nej, jeg er ej.
- Du har COVID… - Fokuser ikke på din hals.
Lyt ikke til dig selv.
Vi sætter den ene fod foran den anden, og så går vi op.
AMA DABLAM LEJR
Lejren! Så er vi her!
Vi gør det.
Jeg er vildt spændt.
Jeg har aldrig været så begejstret for at bestige et bjerg.
Velkommen tilbage!
Overraskelse, røvhuller!
Jeg er tilbage!
Velkommen tilbage!
Hvordan var Katmandu? Fik du noget luft?
- Åh, ja! - Ja?
Ikke mere uheld. Jeg er i et godt humør.
Vi klatrer som titaner. Det her er sidste etape.
Vi skal bare klatre 2.200 meter.
Intet kan stoppe mig. Jeg når til toppen, det er jeg sikker på.
Jeg er selvsikker.
Vi går fra hovedlejren mod Lejr 1.
Derefter skal vi til Lejr 2 og overnatte der.
Klokken 2 om morgenen står vi op og fortsætter til Lejr 3.
Det sidste trin er toppen.
For fanden, vi bestiger det smukkeste bjerg i Himalaya.
Jeg ved ikke, om I helt forstår det endnu.
Ama Dablam.
Lad os se, om nogen er vågne.
Ja, han er vågen. De er vågne, venner.
- Hvad sagde du? - Er du okay?
Hvordan går det?
Sov du godt?
Jeg sov godt. I dag er den store dag.
- Den store dag! - Kom så!
BESTIGNINGENS BEGYNDELSE
Vi er ankommet til Lejr 1. Det var hårdt.
Virkelig hårdt.
Det her er seriøst.
Det tog os fire og en halv time.
- Det er meget. - Ja.
Det er sindssygt. Det er mentalt hårdt.
Jeg stopper ikke her.
Vi klatrer til Lejr 2 nu.
OPSTIGNINGEN GENOPTAGES
- Det her er ægte klatring. - Ja.
- Det er stejlere end Matterhorn. - Ja.
- Er det okay her? - Det er perfekt.
Dorji har 30 kilo på ryggen. Den fyr er vild!
Hvor meget har vi? Ti?
Femten eller 20.
Holder denne sten?
Kom så.
Se, hvor højt oppe vi er!
Se alle de skyer.
Jeg har aldrig set så mange skyer.
Der er mange.
DET GULE TÅRN
- Er du schweizer? - Ja.
Vi møder følgere selv på Ama Dablam.
- Nåede du toppen? - Ja.
- Og? - Jeg gjorde det i morges.
Da jeg så dine og Mathis' historier om,
at I skulle klatre her,
tænkte jeg: "Hold da kæft!"
Alle haters siger, at Everest er en turistmaskine.
Alt, du har gjort før Everest, er 1000 gange værre.
Kommer der noget værre end det?
Efter Lejr 2 og 3 bliver det sværere.
Men ikke så stejlt?
Jo, det er! Det er endeløst, men det er bare sne.
Fra Lejr 2 er det lodret helt til toppen.
Det er betryggende.
Er du okay, Mathis?
Der er ingen pause!
Ja, det er for svært.
Jeg skider i bukserne.
Ja!
Lejr 2!
Lejr 2, så er vi her.
LEJR 2
Hvad fanden laver jeg på en sten?
I et telt, der hænger, flere tusinde meter oppe?
Ja, det hænger.
Teltet er ikonisk.
Hun er ikonisk.
Med os tre derinde burde det nok gå.
Det er smukt.
Utroligt!
Virkelig smukt.
Samy til Inès, hører du mig?
Jeg er nået til Lejr 2, bror.
Vi går snart i seng. Vi skal spise og så sove.
Hvordan er moralen? Hvor træt er du?
Jeg har det fint. Jeg kan ikke give op.
Jeg kan se toppen, men den er stadig langt væk.
- Det er hårdt. - Er det så hårdt?
Ja.
Det er hårdt, men midlertidigt. Det går over.
Vi må holde ud og…
…vi klarer den.
Virker den Air Up-flaske ved 6.000 meter?
Ja, den virker virkelig.
Der er varmt vand.
Jeg håber, jeg kan klare det, Jordan.
Selvfølgelig kan du det. Du er på 6.000.
Der er ingen grund til, at du ikke kan.
Otte hundrede meter.
Ikke engang, der er 700 meter.
Syv hundrede.
Vi kan ikke give op.
Vi giver ikke op.
Klokken er 2.30 nu.
DEN NÆSTE DAG
Klokken 2.30 om morgenen.
Vi stiger langsomt til toppen.
- Sov du godt, Inès? - Ja.
Jeg sov ikke, jeg lukkede ikke øjnene.
Samme her.
Jeg har sjældent været så nervøs for at nå en top.
Men vi må videre alligevel, vi må holde ud.
Hvis du fokuserer på at klage, klarer du det aldrig.
Så du bliver ved og holder munden lukket.
BESTIGNINGEN FORTSÆTTER
Jeg har ingen energi. Jeg forstår det ikke.
Vi skal til Lejr 3.
Vi tager en lang pause, en stor pause.
Solen kommer frem. Det vil også ændre tingene.
Dette er altid den sværeste del. Slutningen af natten, solopgangen.
LEJR 3
Det er noget lort.
Vi forlod stedet for fire timer siden.
Vi er ikke ved Lejr 3 endnu.
Vi er kun kommet halvt så langt som planlagt.
Vi er syge.
Det er COVID.
Jeg har aldrig set noget lignende før. Vi har klatret siden i morges!
Vi gjorde ikke alt det her for ingenting.
Vi må prøve at holde hovedet klart. Ellers dræber vi hinanden.
Der er 500 meter tilbage.
Og det er så stejlt.
Hvorfor er vi løbet tør for energi?
Det er en frygtelig følelse, Mathis.
Skideirriterende!
Jeg ville virkelig gerne op der.
Jeg kan se, at vi bevæger os for langsomt.
Der er ingen chance for, at vi når derop.
Vi har hverken energien eller tempoet til det.
Det er frustrerende.
AMA DABLAM - HOVEDLEJR
Jordan til Mathis. Noget nyt?
Jordan beder om en opdatering.
Mathis til Jordan. Vi er udmattede. Vi kommer nok ned.
Optog du din far uden, at han vidste det?
Jeg tænkte, jeg burde optage ham.
En dag, når jeg er i problemer,
når jeg har brug for motivation, vil jeg lytte til det.
Jeg sætter det i ørerne, og det vil minde mig om, hvad han sagde.
- Jeg er din far. - Bare rolig.
Du er ikke et barn længere.
Sig ikke: "Bare rolig."
Jeg vil altid bekymre mig om dig. Det vil din mor også.
Jeg ville vide, om I stolede på mig.
Kan du se, hvor langt du er kommet?
Tror du, jeg tvivler?
Når jeg hører dig tale, føles det sådan.
Sådan er jeg nødt til at tale.
Kan du se, hvad du er i gang med?
- Er du klar over, hvor heldig du er? - Det ved jeg ikke.
Det skal du. Alt, du gør, gjorde vi aldrig.
Jeg siger bare, at du skal være forsigtig.
Jeg beder dig om at mærke din krop.
Hvis det føles forkert eller godt, så følg din intuition.
Kom så, bror.
For fanden, jeg prøver.
Jeg er ligeglad. Vi gør det, Mathis.
Jeg har ikke klatret de 2.000 meter for at stoppe her.
Jeg mener det.
Hvis vi kan klare 100 meter, så klarer vi det hele.
Inès, følger du med mig?
- Følger jeg dig? - Ja.
Langsomt.
- Tror du, vi kan gøre det, Dorji? - Ja. Gør det.
Vi gør det, min ven.
Mathis, vi gør det.
Vi vågner op, og så gør vi det.
TOPBESTIGNING
Jeg er stolt af dig.
Og hvert skridt, du tager, er vi med dig.
TOPPEN
Dorji, vi gjorde det fandeme. Jeg gjorde det.
Jeg gjorde det!
Jeg gjorde det fandeme!
For fanden!
Det er skræmmende hver gang.
Man er helt stresset indeni.
Man er bange.
Når man fucking når derop, føles det så godt!
Det er så fucking smukt.
- Tak, Dorji! Tak, min ven. - Det var så lidt.
- Er du okay? - Ja.
Vi gjorde det sammen. Mathis kommer.
Ja!
Vi gjorde det, venner! Toppen!
- Toppen! - Toppen!
For fanden! Vi gjorde det!
Vi gjorde det!
Jeg troede ikke, vi ville klare det.
Vi troede ikke på det til sidst, men vi gjorde det.
Giv aldrig op.
Vi har fortjent det.
Manish, mand!
Vi gjorde det, bror.
Vi skulle til at give op.
Nede i Lejr 3 troede jeg, det var forbi.
Ja.
Uden ham var jeg nok ikke nået toppen.
Så meget, han skubbede os. Uden at tænke, sagde han:
"Jeg klatrer, jeg er ligeglad."
Jeg har været her i 20 dage.
Jeg skal op på toppen og tilbage til Paris.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg ville ikke have haft den mentale styrke til at fortsætte.
Comebacket er nu!
- Er du okay? - Nu er jeg okay.
Everest er det næste.
Det er det næste, Mathis!
TILBAGE TIL LEJREN
- Toppen! - Toppen, venner!
Og så ned igen samme dag.
Åh, schweizerne er her?
Schweizerne er her. Det skulle vi ikke gå glip af.
Hej.
Jeg har en skør historie at fortælle.
Jeg har haft hæmorider i to dage. Det gør så ondt.
Det gør… Mit røvhul brænder.
Jeg har så ondt. Jeg må finde en løsning.
Jeg klatrede op ad Ama Dablam med hæmorider. Utroligt, ikke?
Vi ser forfærdelige ud.
Vi ser virkelig forfærdelige ud.
Jeg ved ikke, hvordan vi gjorde det.
Det siger jeg hver gang, jeg bestiger et bjerg.
Men du har virkelig imponeret mig.
Hvis det stod til mig, ville jeg have vendt om ti gange.
En så højde som denne, er slet ikke min stærke side…
Jeg er ikke en Sherpa.
Jeg har været i Himalaya to gange før denne tur.
Du foretrækker det tekniske i Alperne.
Det er mere min passion. Det er jeg bedre til.
Jeg indser, at det er en mental ting.
Vi troede, vi var færdige, men indså,
at vi havde besteget 800 meter mere.
Det er virkelig højdespillet.
Du må acceptere, at du vil lide.
De sidste 200 meter gjorde ondt.
En større udfordring venter på os. Vi vil lide mere end nu.
- Ja, ja. - Måske ikke vertikalt,
- men med hensyn til ilt… - Ja.
Fem.
Fire.
Tre.
To.
En.
Hej, hold!
Hej, alle sammen.
Der er en ny video i dag.
En ny video.
Jeg skulle tilbage i rytmen efter en måned uden YouTube.
Er alt okay?
Inoxtag er med os!
Kom så!
Hvem er den sidste overlevende?
I skal inspicere fire køretøjer hver.
Det er utroligt! Men patruljernes mål er at slippe ud.
Michous er live.
Inox streamer!
- Hvordan går det, Inox? - Det går godt!
Klokken er over to om morgenen. Jeg filmer kl. 9 i morgen.
Inox!
Jeg er bekymret.
Inès er her ikke, og han laver vist for mange ting.
Jeg er som en far, der er bekymret.
Han lever så mange liv. Jeg er bekymret for ham.
Jeg er enig.
Siden han kom hjem fra Ama Dablam, er Inès udmattet.
Han er mentalt udbrændt, træt.
Hans sind og krop er syg.
Han har tabt otte kilo.
Jeg har mistet hele min krop.
Jeg er slank nu. Jeg har barberet alt. Jeg ligner Inès fra 2013.
Det, han har brug for nu, er at komme i form igen.
Er alle her?
Jeg er Subway Surfer. Jeg prøver at følge med.
Inox, du må komme med mig.
Jeg er skidetræt.
Jeg kommer ikke igennem dagen. Det er ikke muligt.
Så snart du er færdig med noget, dukker der noget nyt op.
Det er noget lort.
Jeg klarer ikke mere end 30 minutter i streamen. Jeg er helt færdig.
Jeg er så overvældet.
Jeg er overvældet.
Jeg har sagt ja til for mange ting, som jeg nu er nødt til at gøre.
Vi skal justere idéerne, din model, hele operationen.
Men det er dig, der træffer den endelige beslutning.
Det er bare…
Jeg kommer til at virke som en forkælet unge.
Stop!
Selvom jeg laver en fancy video,
tænker jeg: "Jeg har for meget at se til."
Man må godt være utilfreds med at lave en video.
Jeg er forkælet.
Folk knokler for at stå op kl. 6:00 om morgenen.
Og går i seng kl. 20.00, men jeg klager,
fordi jeg har en livestream hver aften og en optagelse hver dag.
Jeg er et forkælet barn.
Du tror, du har pligter…
Jeg er bange for, at jeg bliver doven.
Jeg dyrker min passion så meget,
at de ting, jeg plejede at gøre, ikke fanger mig længere.
Jeg elskede at lave videoer, hvor jeg tilbragte 24 timer i min bil.
Men ikke længere. Jeg har gjort det så mange gange.
Jeg vil bare tænke på Everest.
Hvis denne oplevelse ikke havde ændret mig mentalt…
ville jeg have nået toppen, men ligesom med alle andre projekter
ville jeg have sagt: "Okay, hvad er næste skridt?"
Det er den værste fiasko.
Jeg må være en ny mand.
Inès fra starten af projektet
og den fra slutningen, de er som to forskellige personer.
Om det er for mig eller for de andre.
Hvis jeg ikke havde ændret mig, var det bare endnu et projekt i kataloget.
Hvad lærer du af det her?
Jeg kan se, at han laver for mange ting på én gang.
Mellem hans liv som YouTuber og atlet begynder det at tage på ham.
Jeg sagde: 'Du må træffe et valg.
Du kan ikke gøre alt på én gang med den samme intensitet.
"Fokuser på din forberedelse, eller fokuser på dine planer."
Jeg sender en besked, fordi jeg ikke hører så meget fra dig.
Jeg ved ikke, hvad der foregår, men det begynder at blive presserende.
Det er ikke nu, du skal være dum.
Du skider på alt det arbejde, vi har gjort i år.
Det er ikke det, vi havde lovet.
Da vi startede det her, sagde vi: "Vi forbereder os virkelig."
Du har vist mig, at du kunne gøre fremskridt,
og nu laver du ingenting.
Nu er det tid til at fokusere,
fokusere alt på dette projekt, på denne sidste strækning.
Hvis træningen er for hård, så find en løsning.
Sæt noget musik på, men giv ikke op.
Så nu beder jeg dig om at fokusere på din træning.
Din eneste prioritet er din træning.
Så vågn op.
DAG-0
Det kan ikke være rigtigt. Det er allerede gået et år.
Tiden er ikke gået så hurtigt.
De seks måneder mellem Ama Dablam og nu,
de er bare fløjet afsted.
Så er det nu.
Tiden er så vild.
At bestige Everest er allerede hårdt.
Udfordringen måtte være endnu hårdere.
Jeg tager ikke min mobil med. Jeg efterlader den i studiet.
Ingen tror på mig. Jeg lægger min telefon lige her.
- Tager du ikke telefonen med? - Jeg tager den ikke med.
Så er du helt frakoblet.
Fokusér på målet.
Stop med at prøve at overbevise mig. Jeg tager den ikke med.
Mathis troede ikke på mig. Han sagde:
"Nej, han klarer det ikke. Det er bare for kameraerne."
Jeg tager ikke mobilen med. Det føles underligt.
Jeg har allerede haft lyst til at række ud efter den.
Jeg har kun mit pas.
Farvel, studie. Det er sidste gang.
Det er så vildt. Efter et år er tiden kommet.
Og nu tager vi på vandring i ti dage for at akklimatisere.
DAG 1 - NAMCHE 3440 M
DAG 2 - NAMCHE 3440 METER
DAG 3 - PANGBOCHE 3985 METER
DAG 4 - DINGBOCHE 4410 METER
DAG 5 - DINGBOCHE 4410 METER
DAG 6 - NANGKARTSHANG 5,083 M
Jeg har det ikke godt.
Og nu bliver jeg syg igen.
Men det er normalt, det er højden. Det går over.
Jeg kender min krop. Giv mig 24 timer.
DAG 8 - CHUKHUNG RI 5546 METER
Du kunne give mig alle sygdomme i verden,
jeg klatrer op alligevel.
DAG 9 - LOBUCHE 6119 METER
DAG 10 - EVEREST HOVEDLEJR
- Mathis! - Ja.
Hovedlejren i sigte!
EVEREST HOVEDLEJR - SAGARMATHA NEPAL, HIMALAYA - 5364 M
Det er en hel by.
Ja, jeg tror, det er okay. Det er ikke så slemt.
Fantastisk! Det her er hovedlejren.
Der er den.
Jeg lovede:
"Uanset hvad der sker, så mød mig ved Mount Everest i 2024."
Løftet er holdt. Du har taget de nødvendige skridt, det er smukt.
Du gav ikke op på noget.
Vi gav ikke op på et år.
Ét år, mand. Du gav ikke op.
Har du nogen fortrydelser?
Nej. Det var mit livs bedste beslutning.
Jeg har det så godt lige nu. Jeg er glad.
Tak fordi du var med mig, Mathis.
Velbekomme, bror. Det er en fornøjelse. Lad os gøre det.
Vores lejr er fantastisk! Jeg er så glad, vi er her fandme!
Solbriller på toppen, bro.
NAMCHE 7 DAGE TILBAGE
Hey, Manish!
Akklimatiseringen fortsætter.
- Manish! - Yo.
- Er du fan af basketball? - Ja.
Jeg er stor fan. Jeg plejede at spille meget.
- Var du på et hold? - Ja.
Jeg repræsenterede Nepal i 2011
i Rimini, Italien.
Han er tidligere mester.
Det er en hyldest til Kobe Bryant.
Han graverede Kobe Bryant på sine støvler.
- Han er udstyret. - For Kobe!
Jeg har en overraskelse til ham. Han ved det ikke endnu.
Manish! Hvad er din drøm i livet?
For nu er drømmen at være
på toppen af Sagarmatha, Everest.
- Vi har den samme drøm, bror. - Ja.
Lad os gøre det.
Jeg gav Manish et løfte.
Sidste år kunne han ikke nå toppen.
Han stoppede ved Lejr 4,
da hans klient løb tør for ilt til toppen.
Han sagde: "Du bliver her, du kan ikke komme til toppen."
Jeg lovede ham, at han ville komme med os.
De kommer alle med os.
Der vil være nok til alle. Vi går alle sammen.
Vi er også sammen med Sonam, som kommer med os.
Han er fra Langtang-dalen.
Skete jordskælvet i 2015?
Hele hans landsby kollapsede.
Hans hus kollapsede.
Hele dit hus?
Han stoppede med at arbejde
for at hjælpe sin familie med at genopbygge huset.
Da jeg bestod guideeksamen, talte vi ofte med nepalesere.
Og Sonam skulle have været med os,
men han måtte hjælpe sin familie med at genopbygge landsbyen.
Vi måtte genopbygge huset for at sikre min families sikkerhed.
Efter det kunne jeg igen tage på ekspeditioner.
Vi er glade for at arbejde med holdet,
fordi I er meget bedre end mine nybegynder-klienter.
Nogle klienter ved ikke engang, hvordan man sætter stegjern på.
Hold da op!
Der var faktisk én, hvor vi måtte tage hans støvler på.
Nej, jeg tror ikke på dig.
Nogle gange vil de tisse og siger,
at deres hænder er følelsesløse,
så vi er nødt til at åbne…
Nej, jeg tror ikke på dig.
- Nej. Virkelig? - Ja.
Klienter er nogle gange gamle, så vi siger okay.
De hjælper folk med at pisse. Han holder deres pik, så de kan tisse.
Det er virkelig for meget.
Tendi!
Pathan!
Milan!
Sama!
Vi kan ikke bære alt selv.
Disse nepalesiske bærere hjalp os til hovedlejren.
De er på vej ned. De er færdige.
Hvis vi når toppen, er det delvist takket være dem,
fordi de er som maskiner.
I er de bedste.
I kommentarerne! Ønsk dem styrke.
De er de ægte helte i Himalaya.
Tror du, vi når toppen af Everest?
Nej.
Åh, Inès, han er bare et fjollet barn. Vi klarer den.
Jeg tror ikke, det er muligt.
Hvordan er det muligt at komme derop? Det er for stort.
Hold da op.
Everest er på et helt andet niveau end det, jeg har gjort indtil nu.
Vi passerer fire lejre, og hvert skridt bringer nye udfordringer.
Vi starter med Icefall,
en af de farligste passager.
Vi skal krydse denne gletsjer med sprækker
og kæmpe seracer, der kan falde når som helst.
Efter Camp 1 krydser vi store sprækker
og Western Cwm, en dal udsat for solen,
hvor temperaturen kan blive farlig.
Efter Lejr 2 skal vi kæmpe med Lhotses stejle skråning
for at nå Lejr 3 og derefter Lejr 4.
Det er der, vi træder ind i Dødens Zone.
Over den højde begynder man at dø.
Under disse ekstreme forhold
vil vi tage det sidste skridt mod Everests top
langs en knivskarp bjergkant med flere kilometers fald på hver side.
Vær mentalt klar til Everest.
Jeg mangler den følelse af selvsikkerhed.
- Jeg har ikke den… - Du må ikke tvivle for meget.
Vi skal have tillid og fortsætte med at være seriøse i forberedelsen.
Og det er nok.
Louis filmer med Manish i dag, og han besteg Everest sidste år.
Han er en god ressource for vores ekspedition.
Hvor lang tid tog det fra South Pass til toppen?
Vi må have brugt 10 timer.
Det er ikke så lang tid.
Jo, det er faktisk lang tid.
Det er Matterhorn-bestigningen, men bare fra Camp 4 til toppen.
Derfor siger jeg, at det er lang tid.
Vi bliver ved hovedlejren i en måned, så vi kan akklimatisere os,
og så venter vi bare på det rette øjeblik,
hvor vejret er godt nok, så vi kan starte.
Det sker kun én gang om året, så vi skal være klar.
Jeg burde vise jer, hvor vi skal bo i en måned.
Velkommen til hovedlejren!
Det er en mini-by, lige ved bunden af Everest, på 5.200 meters højde.
Den har udviklet sig meget de sidste 50 år.
Der er mange problemer, forurening, overbefolkning…
Lige nu er her rent,
men det må være værre deroppe, og det kommer vi til at vise.
Men som Mathis lærte mig, skal vi efterlade bjergene,
som de var, før vi ankom.
Vi vil tage vores affald med os og ikke efterlade noget.
I mellemtiden vil vi vente i vores lejr.
Velkommen til mit hjem.
Det er mit lejr-hjem.
Her sover jeg med min sovepose, der kan holde til minus 40 grader.
Og jeg har et tæppe inden i, så jeg kan være rigtig varm.
Vent, lad mig fjerne det her.
- Nej, det er pis. - Du giver mig kvalme.
Det er mit pis.
Jeg tissede en liter på én aften.
Det er min rekord.
Man står op for at tisse om natten, fordi man drikker så meget her,
men man vil ikke gå ud, da det er koldt,
så man tager flasken og gør det her.
Jeg bør tømme den.
- Du rørte mit tis. - Det er ulækkert.
Min Air Up flaske holder mig hydreret.
Her opbevarer jeg min toilettaske.
Mundskyl, tandbørste og min lille hudplejerutine.
Jeg bruger denne fugtighedscreme, fordi solen heroppe er meget stærk.
Hvis du smører det på dit ansigt, kommer du til toppen.
Selvfølgelig.
Toppen. Toppen.
Fedt!
Du undrer dig nok over, hvor jeg går på toilettet.
Ja, om natten tisser jeg i flasken. Men om dagen?
Er her nogen?
Her er tronen.
Man skider direkte i en blå spand. Når den er fuld, lukker de spanden,
bærer den ud af dalen
og efterlader den ved foden af bjerget.
Hej, Mathis!
Jeg prøver at rydde op i mine ting, for det roder lidt.
Du prøver, mand.
- Jeg er forpustet lige nu. - Hvad?
- Jeg er forpustet. - Han burde også have trænet.
For fanden da!
Han er dokumentarens instruktør.
Han kom helt til lejren for at filme.
Se, hvem der er her.
Se lige det tøj!
Hold da op!
Hvad er det her for noget musik?
Manish, jeg er ikke akklimatiseret.
Jeg har ingen energi tilbage. Apropos, så er køkkenet herovre.
Kokken har forkælet os i dagevis, så vi behandler ham godt.
Fransk ost. Vil du smage?
- Okay. - Okay, ja.
Tomme de Savoie, det er min yndlingsost.
Overlevede osten helt fra Frankrig?
Åh, wow.
Hold da op.
Lækkert!
Nej, normalt ser den ikke sådan ud.
Det lugter af… Jeg kaster faktisk op!
Se, hvor grim den ost er!
- Værsgo, jeg prøver. - Vi prøver.
Vent.
Den er blevet lidt varm, men den ser okay ud.
Det er enestående!
- Er den god? - Den er god.
Frankrig, Frankrig! Ja, ja, ja!
- Kan du lide den? Er den god? - Ja.
Er den god? Ja, den er god.
Ilden!
Vi kan diskutere, hvilken dato der er bedst for toppen.
Jeg beder til Gud, om at det lykkes. Ingen skader, ingen problemer.
Vi prøver toppen den 18.
Det betyder, at vi rejser om tre dage.
Vejret er rigtig godt.
Hvis du tror, at vejrvinduet er godt, så er det godt nok for mig.
- I aften vil vores Sherpaer aflevere… - Aflevere ilten?
- Hvad med trafikken? - Der vil være mindre den 18.
- Okay. - Ja.
- Er den plan okay? - Ja.
Jeg skider i bukserne nu.
Det er fint. Tak, Subash.
Nu er tiden inde. Dette er det længe ventede øjeblik.
- Et år. - Mindst.
Og nu er vi tre dage væk.
Jeg ringer til vejrguiden og siger:
"Sherpaerne vil afsted den 18. Hvad synes du?"
Fordi jeg føler, at…
Jeg ved ikke, om det er en god idé den 18.
Lørdag den 18., dejlig morgen og så lidt sne.
Det blæser hele dagen, og natten bringer tåge på alle højder.
Jeg vil ikke bestige Everest og ikke kunne se noget.
Når man er deroppe, vil man gerne kunne se bunden.
Det eneste, der betyder noget, er vinden.
Efter det, hvis der er tåge…
Tågen… Jeg vil op på toppen, hvor jeg kan se alt.
Jeg er mere bekymret for trafikken.
Det er min fobi.
Ja, det er ved at løbe lidt løbsk.
Jeg vil ikke være pessimistisk, men…
Jeg vil ikke stå i kø.
Han vil ikke have, at der er andre. Ingen tåge, ingen vind.
Jeg kommer til Everest én gang i mit liv.
Jeg er ikke kommet for kun at se toppen.
Du skal ikke lægge for meget pres på.
Ellers kommer du aldrig afsted.
Hvis du siger: "Det er for mange folk, der vil være en stærk modvind,
"der bliver for tåget." Så kommer du til at vente tre år.
Jeg har ikke erfaringen til at sige, hvad vi skal gøre nu.
Jeg stoler på holdet.
Der er 400 af os i hovedlejren, der venter på at klatre,
og det er dér, trafikken kommer fra.
Man ser billederne på de sociale medier,
der viser en gigantisk kø.
Der er en åbning på fire eller fem dage uden vind.
Så folk vil gerne klatre i den periode.
Vi er bekymrede for, at vi ender i en trafikprop.
Jeg har en knude i maven.
Vi får brug for dette til slutningen af opstigningen,
fordi der ikke er mere ilt i luften.
- Det er sådan vi overlever. - Åh, ja.
Det er sindssygt.
Vi tester iltmasken for at se, om alt fungerer.
Indånder jeg ilt lige nu?
- Nej, den er ikke tændt endnu. - Åh.
- Sådan. - Ja.
- Hvad fanden? Kommer der ilt igennem? - Ja.
- Det kilder lidt i maven. - Kilder det lidt?
Hvad fanden?
Man kan mærke det med det samme.
Se, hvor meget energi jeg har.
- Jeg har aldrig prøvet, så jeg ved ikke. - Prøv det. Du bliver chokeret.
Er det ikke lettere at trække vejret nu?
Der kilder ikke for mig.
- Har du det ikke godt nu? - Jo.
- Du har det bedre! - Jeg har det rigtig godt.
Sikke en forskel. Det er en kæmpe forskel.
Bærer du den hele vejen op, bliver du sådan her.
Du kan holde ud i fem timer.
Ilt er en fantastisk fordel.
Nogle klarer sig uden, og de bør få ros,
for at prøve Everest uden ilt er en kæmpe udfordring.
Uden ilt er det 100 gange sværere.
Hundrede gange sværere.
Jeg troede, det var en helikopter men det var en lavine.
Den ser stor ud. Den er ikke så langt væk.
Den lavine er ikke langt fra os!
For fanden, den er stadig på vej. Den bevæger sig.
Den serac kollapser.
Vi kan simpelthen ikke være under en, når vi kommer op.
Hvis den skal falde, så lad det være i dag.
- Mathis gav mig den her. - Når det er meget koldt,
så du ikke brænder din hals, når luften er minus 30 grader.
Hvis du bruger den her, hjælper det
- med at bevare fugt og varme i din hals. - Den er god for min hals,
så jeg tager den med til Lejr 2.
- I morgen. - Ja.
Jeg skider i bukserne.
Vi har hørt isblokke falde dag og nat.
Det gør mig lidt nervøs, men vi gør det.
Ja, er du okay?
Jeg savner dig.
Det er længe siden.
Får du nogen nyheder?
Jeg efterlod min telefon i Paris for halvanden måned siden.
Mathis gav mig sin telefon, så jeg kunne ringe.
Det bedste er, at du er frakoblet og fokuseret på opstigningen.
- Jeg skal derop i morgen. - Hvor vildt!
- Hvor lang tid tager det? - Fire dage. Fra i morgen!
Giv det hele armen, så klarer du det. Det er vildt, hvad du oplever.
Nyd det. Behold Shonen-ånden som altid.
Din styrke er i dit sind.
Inès gjorde det rigtige. Det er et år siden, vi har trænet.
Han har arbejdet hårdt på at forberede sig til dette projekt.
Et år med forberedelse kan virke kort,
men han har været så involveret. Han har været hyperdisciplineret,
han har givet alt i 360 dage. Det er alt, han har tænkt på.
Han har ændret sin kost, han har trænet til dette.
Det svarer til 5-6 års forberedelse.
Og i dag er han på toppen.
Jeg kan ikke vente.
Det har været et års arbejde for fire dages klatring.
Han ved, hvordan man klatrer, han stoler på sit udstyr,
han kan binde knuder, og ved, hvordan man klatrer på reb.
Han kender også til sikkerhed og fart.
Jeg er så stresset.
Man får sommerfugle i maven.
Det skal nok gå. Jeg håber, det bliver okay.
Det vigtigste er at komme levende tilbage.
Eller at komme tilbage overhovedet.
Du er skør, at du gør dette med mig. Vi tager stadig nogle risici.
I bjergene tager vi altid risici.
Der er flere ting, der spiller ind.
Al den erfaring, du har opnået, er vigtig nu.
Inès har haft en indflydelse på mig, hans måde at gøre tingene på, hans energi.
Han er meget inspirerende.
Vi troede ikke på det til sidst.
Vi er begge vokset med dette projekt.
Jeg er glad for at dele denne rejse med dig.
Før det begynder, vil jeg gerne takke
alle dem, der har støttet mig gennem hele projektet.
Alle, der har opmuntret mig. Hver dag har jeg hørt:
"Held og lykke med Everest." Det er noget, jeg har hørt i et år.
- Held og lykke. - Tak.
8800 meter, sådan.
Ja! Se, han støtter mig også.
Før jeg begynder, vil jeg gerne takke disse mennesker,
hele mit hold, der har troet på mig og projektet.
Og tak til dem, der har kritiseret mig. Det fik mig til at reflektere
over mange ting og blive bedre.
På søndag kl. 6.00, er du deroppe.
Ja, det skulle jeg gerne være.
- Søn, pas nu på dig selv, ikke? - Jo.
Jeg er her for at bakke dig op og holde dig fast.
Hvis der skulle ske noget, skal du vide, at jeg har haft det smukkeste liv.
- Går det godt? - Hvad med dig?
- Ja, jeg har gode nyheder. - Er du okay?
- Jeg har gode nyheder. - Ja?
- Jeg rejser i aften. - Åh, det er tid!
- Ja. - I aften?
Det er den store aften.
Det er skønt.
Jeg ville bare fortælle dig det, før jeg tog afsted.
Det er sødt af dig, min elskling. Jeg er virkelig med dig.
Jeg ved ikke, om det bliver svært, Jeg er ikke sikker.
- Jeg ved det ikke. - Godt. Du bør ikke tage afsted
med nervøsitet. Gør tingene, som de er.
Led ikke efter, hvad du vil føle.
Du vil føle det på det rette tidspunkt.
Bevæg dig, observér, lyt og træk vejret.
Tænk på mig. Jeg kommer til at lide.
Jeg tænker på dig hver dag.
Hver dag.
Elsker dig, mor.
Kom, lad os gå. Nu skal vi afsted.
Nu er det vores tur.
Uanset hvad der sker, så fortryd intet. Ingen fortrydelser.
Icefall er en af de farligste dele af bestigningen.
Det er en ustabil gletsjer, der bevæger sig én meter om dagen.
Kæmpe isblokke, der kan falde ned når som helst.
I dag krydser vi dette minefelt for at nå Lejr 1,
hvor vi skal sove i nat.
Se der.
Det er som en bygning. Hvis den rammer dig, er du færdig.
Når du går under den, så bliv ikke hængende.
Gå hurtigt forbi den.
Kom! Vi skal ikke blive for længe.
Fra nu af begynder vi at holde fast i det faste reb,
for her er nogle kæmpe huller.
Mand, der er alt for…
Hvad pokker er det her hul?
Det er så skræmmende.
- Vi må sætte piggene først. - Ja.
Ja, det er lige der.
- Se? Sådan. - Åh ja.
Flot, Sonam! Det er min bror!
Vi er et sted, hvor der er mange stiger.
Piggene skal foran.
OPSTIGNINGEN GENOPTAGES
- Se menneskerne. - Hvilke?
Hvad fanden er det her?
Det er utroligt. Jeg troede ikke, der ville være så mange.
Jeg kan ikke tro det.
Det må være helt sindssygt på toppen.
Og der skal man helst ikke vente.
Det var det, vi så på internettet, før vi ankom, Mathis.
Nu står vi midt i det.
Fordi denne passage er ret teknisk, skal man trække meget.
Så det tager lidt tid.
Der er en flaskehals, så vi bliver nødt til at vente en time.
For fanden!
Det værste er, at vi er nogle af de første.
Det må være endnu værre bag os.
Hvad fanden foregår der? Det er utroligt.
- Det er helvede. - Utroligt.
Det er begyndelsen på en katastrofefilm.
Det er helvede på jorden.
Der er en serac over os. Hvis den falder, er det slut.
- Bare rolig, jeg så den. - Hold da op.
- Jeg vil helst ikke kigge. - Heller ikke mig.
Og se her.
En sprække kan åbne sig når som helst under Sonams fødder.
Mathis er chokeret. Det er et år siden, jeg begyndte at klatre,
men Mathis kender det her. Det er hans verden. Han er i chok.
Hvis disse folk var forberedte,
hvis de havde de rette evner, ville de være hurtigt væk.
- Det ville gå hurtigt. - Ja.
Men de ved ikke engang, hvordan man sætter tingene på rebet.
De ved ikke, hvordan man bruger en jumar eller klatrer ordentligt.
De ved ikke, hvad de laver, så det tager ti minutter hver gang.
Det er problemet.
Hvor længe har vi ventet under den serac?
Vi har været her i en time. Den kan falde når som helst.
Det vil give et ordentligt smæld.
Er det første gang?
- Nej. - Nej?
- Er det altid sådan her? - Altid.
Jeg fik os i en klemme. Undskyld.
Det er fint. Måske havde vi for travlt.
Vi bliver ved Lejr 2.
- Der er en chance. - Der er en chance.
Jeg vil ikke derop med så mange mennesker.
Jeg vil ikke miste fingre. Jeg vil ikke dø.
Det vil jeg heller ikke.
Vi har gået i seks timer. Vi er ved at ankomme til Lejr 1.
LEJR 1
Lejr 1! Første etape færdig!
Jeg er i Lejr 1.
Kun tre tilbage.
Er du træt?
- Jeg vil sove. - Har du taget brug af rationerne?
Nej, men jeg vil gerne sove.
Så har vi sat teltet op. Vi har også en oppustelig…
Der er ikke meget ilt, men..
Se, toppen af Everest.
Jeg sover på min madras med udsigt til toppen af Everest.
Er det ikke smukt?
For at være ærlig, er lejren ikke særlig sikker.
Ja, for hvor er vi? Hvor er vi på sneen?
- Vi er på toppen af kæmpe huller. - Vi er på kæmpe huller.
Jeg har aldrig set huller som disse.
Et hul kan åbne sig når som helst.
- Men de er som kløfter. - Kløfter!
I morgen skal vi til Lejr 2. Det vil tage os lidt mindre tid.
Det vil tage os to til tre timer.
Ja! Jeg vågnede op til en storm udenfor.
Jeg har ikke sovet hele natten.
Åh, hej!
Sikke et rod.
Mathis fortalte mig lige, at Manish er alvorligt syg.
Manish!
Er du okay?
Hvordan har du det, min bror?
Jeg kaster op, men det er normalt for mig.
- Hvad vil du gøre? - Jeg tager medicin.
Kommer du med os, eller tager du tilbage?
- Jeg tager med. - Er du sikker?
Ja.
Hvis du skal passe på dig selv, så gå tilbage.
- Det er okay. - Vi tager til Lejr 2.
Vi er på vej til Lejr 2.
GENOPTAGELSE AF BESTIGNINGEN
Det er ikke let.
LEJR 2
Tak! For dælen!
Vi tog et stort skridt tilbage i dag.
Og vi ved, at vi ikke rigtig restituerer på 6500 meter.
Det er sindssygt.
Det er bare begyndelsen. Jeg kan ikke.
Mentalt er det for svært. Det er for svært.
Det kan ikke være begyndelsen. Jeg lider allerede.
Min stemme er væk.
Når man når over 6000, indser man, hvad det betyder.
Man er på en anden planet.
Det er ikke et sted for mennesker.
Hvordan har Manish det?
Han har højdesyge lige nu. Han kaster op.
Får han ilt?
Jeg gav ham ilt.
Du får det bedre, min bror. Det er jeg sikker på.
Ja.
- Okay? - Ja.
- Kom så! - Ja, bror.
- Du kommer dig. - Ja, det håber jeg.
Manish er syg. Vi bliver her en dag til.
Hvis hans krop har det fint i morgen, så fortsætter vi.
- Hvis ikke… - Ingen top?
Ja.
For pokker, det er så irriterende.
Hvis han har det skidt, tager vi ingen chancer.
Ja.
Men jeg ville bestige toppen med ham.
Jeg er meget, meget træt.
Lad os håbe, han får det bedre i morgen.
Men det er skørt.
For jeg ved ikke, om jeg klarer den.
Det er så langt væk, at jeg tænker: "Er der virkelig så meget tilbage?"
Jeg tænker: "Kan jeg klare det?"
Især efter de tæsk, jeg fik i dag.
Det er ikke let.
Det her er ikke et sted for os.
Nu er vi på 6400.
Og alt, der er over os, er endnu værre.
Jeg er bange, mand.
Jeg tror, vi har et problem.
- Hvad er det? - Vejret har ændret sig.
- Oprindeligt var vi klar til den 20. - Ja.
- Men nu siger de… - Glem det.
Fuld vind, ja.
De andre går op nu for at nå det den 19.
Hvad skal vi gøre? Skal vi gå op nu?
Det er slet ikke en mulighed.
Med alle de mennesker deroppe, så bliver jeg hellere her.
Jeg siger dig, al den trafik deroppe er farligere end vinden.
At gå nu ville være en kæmpe fejl.
Hvad tænker du? Vil du afsted nu?
Med alle de mennesker har vi valgt at vente til den 20.
Så vi kan vente her.
Jeg er enig, men er du sikker på, at der ikke er trafik?
Den 19., 20., 21., 22. og 23. vil være ens.
Jeg vågner op i Lejr 2 efter en lortenat.
Her kommer solen.
Vi venter på, at solen rammer teltet.
Det er bare vinden, der har ramt siden i går.
Når solen kommer, kommer mit gode humør igen.
- Det blæste virkelig i går aftes. - Ja.
På et tidspunkt…
Vinden.
Der er nogle vilde storme ved Lejr 2.
I nat blæste et dusin telte væk under os i de lavere lejre.
Vi var heldige, men vi sov ikke godt. Vinden hamrede mod os hele natten.
Som de har sagt hele tiden,
er vejret også afgørende for at nå toppen.
Det kan få en bestigning til at mislykkes
og påvirke hele vores ekspedition.
Så snart vejret bliver bedre, er vi klar til at gå mod toppen.
Lige nu tænker vi bare: "Hvad fanden laver vi her?"
Når vi kunne være derhjemme i vores seng.
Og med et varmt bad. Åh wow!
Det er sandt. Vi er for dumme.
To idioter i et telt.
- Hvem er vågen? Er du okay, Manish? - Jeg har det fint.
- Dit comeback er… - Mit comeback er ægte.
- Det er ægte, brormand. - Ja.
Min bror, Manish, er kommet tilbage!
- Comeback! - Comeback!
Sådan var du ikke i går aftes, Manish!
Du sagde: "Godnat, bror."
Hvordan går det, Charles?
Det er Charles. Han sluttede sig til os på vej op.
Lidt før kl. 11 i morges.
Da jeg nåede toppen, blev min mave helt oppustet.
Jeg var sikker på, at jeg ville skide i bukserne.
Jeg tog fem skridt, og så holdt jeg pause i ti sekunder.
Så tog jeg fem skridt mere. Jeg var lige ved at skide i bukserne.
Du formåede ikke at skide, selvom du havde diarre?
Da jeg kom herop, gav fyren mig en kop te, som jeg drak.
Jeg drak teen færdig, kom ud af teltet, og sagde: "Nødsituation!
"Jeg skal på toilettet!"
Han ledte efter toilettet.
Han viser mig det lille telt, de lige har sat op
- til toilettet. - Er det toilettet?
Men det er vel til at tisse, ikke?
Jeg går ind, trækker bukserne ned om knæene.
Jeg går ned i knæ, men det er ikke helt nok.
- Og så… - Han sked på stenen.
- Han sked på stenen! - Det kom bare ud.
- Du sked på dig selv. - En bombe, mand.
Teltet…
Jeg ødelagde teltet.
De var lige blevet færdige med at sætte det op.
Jeg kom hen til toilettet, og de var stadig ved at fastgøre rebene.
Og så ødelagde jeg teltet.
- Fem minutter efter de satte det op. - Jeg dør.
Hvad forventer du, jeg gør?
Jeg blev derinde i en time og gjorde rent.
Sikke en vild historie.
Jeg kan godt se ham gøre rent efter sit eget lort.
Der var vand fra toilettet.
Det er okay.
Nu hvor vinden er stilnet af, kan vi komme afsted.
Her er iltflasken. Vi bruger den ikke nu, men lidt senere.
Flasken er klar.
Der er 700 meter til Lejr 3.
Lejr 3 morgen tidlig. Lejr 4 i morgen aften.
Toppen i morgen aften. Vi skal til toppen, mand.
Du godeste, toppen.
Når jeg tænker på det, bliver jeg så glad.
Det er i morgen!
Toppen! I morgen aften!
Toppen!
Jeg tror på, at jeg kan tage til Lejr 3.
Efter det… jeg ved ikke, vi får se.
Under alle omstændigheder bliver der ingen hviledag i Lejr 3.
Hvis du har det godt i Lejr 3, så har du ikke noget valg.
Når du først når Lejr 3, er der ingen vej tilbage.
Det bliver ikke nemt, men det er derfor, jeg er her.
Det ved jeg.
- Det er vores tur nu. - Ingen undskyldninger.
Ikke flere pauser. Det her er slutspurten.
Jeg er lidt nervøs.
Der er vindstød deroppe.
Så er det nu! Vi skal op ad Everest.
OPSTIGNINGEN GENOPTAGES
Det er bare begyndelsen.
Og det er allerede hårdt.
Tag det roligt, og vi kommer til toppen.
Hvis vi går som kaniner, når vi ikke toppen.
Ingen top. Det her er tortur.
Jeg prøver ikke at tænke på, hvor hårdt det er.
Hvert skridt bringer mig tættere på målet.
En lavine!
Det er okay, der er ingen lavine på vores side.
Masser af trafik på vej ind i Lejr 3. Få noget ilt, så får du det bedre.
Vi må skynde os, for i eftermiddag er der dårligt vejr.
Jeg kan mærke ilten.
Fra nu af får jeg ilt indtil slutningen,
det vil sige, i 48 timer.
Hold da kæft!
Der er et stort hul!
Kom ikke for tæt på, det er virkelig dybt.
Tag et stort spring, okay?
Lejr 3!
LEJR 3
Den gode nyhed er, at vi er i Lejr 3.
Den dårlige er, vi er 7000 meter oppe.
Det er hårdt.
Vi kan officielt sige, at det er vores højde-rekord.
Vi overskred 7000 meter.
Vi er ved 7000.
Næste skridt er 8.000 meter, og så er det næste mål toppen.
Hvordan kom jeg hertil? Jeg ved det virkelig ikke.
Men i går nat var der skyer på toppen,
og der var meget vind i Lejr 4.
Så mange vendte om.
Vi håber ikke, at det bliver det samme i morgen.
Problemet er, at flere vil forsøge igen.
Mange af dem, der vendte om i dag, vil prøve igen i morgen.
Så vi må se, hvad der sker.
Hvordan går det, mand?
Jeg har det fint, jeg er smadret.
- Vi er her! - Vi er her fandme!
Tid til at bruge ilt. Vi har ventet på det, og nu er vi her.
Hele dette år afhænger af to dage,
i morgen og dagen efter.
Jeg er virkelig nervøs lige nu.
Vi vågner op i Lejr 3.
Det er nu, det går op for én.
Der er meget vind her til morgen.
Vi har en lang dag i dag, vi skal op til Lejr 4.
Der vil vi hvile lidt og så fortsætte op til toppen.
- Hvad foregår der? - Der mangler to flasker.
Hvor var flaskerne? Blev de stjålet fra os i Camp 3?
Ja, om natten.
Vi blev berøvet to iltflasker.
- Stjal de to flasker? - To flasker, ja.
Folk er virkelig nogle skiderikker.
De er sikkert folk, der vendte om i går.
De vil prøve toppen igen, men har ikke nok flasker.
Så de stjal vores.
Det er forfærdeligt!
En flaske ilt betyder overlevelse deroppe.
Man kan ikke tage en andens ilt.
Man skal bruge det for at overleve i denne højde.
Det er nærmest umenneskeligt.
Det er umoralsk.
Heldigvis har vi nogle nødflasker.
Nu må der ikke ske flere uforudsete ting,
for vi har ikke mere fleksibilitet.
Vi håber, at det nok skal gå.
OPSTIGNINGEN GENOPTAGES
Hvad skete der, Mathis?
Fyren foran mig faldt bare.
- Kan du rejse dig? - Ja.
- Kom så bror, rejs dig op! - Rejs dig!
Tak.
- Ingen ilt. - Hvad?
Ingen ilt!
- Har jeg ingen ilt? - Nej.
- Er min ilt tom? - Ja.
Det er seriøst.
Okay.
Har du en sherpa?
Nej, hvad er en sherpa?
- Hvad er der galt? - De fandt ham deroppe.
Sherpaerne fører ham ned, så han kan blive hentet af helikopter.
Det er forfærdeligt at se på.
Jeg har for ondt af dem. Jeg kan ikke se på det.
Nu går vi ind i dødszonen.
Vi er nået til den sidste passage på Everest.
Jeg kan gøre det.
Jeg gør det for alle dem, der sagde, at det ikke var muligt.
Jeg gør det for at vise folk, hvordan de kan tro på sig selv.
Skridt for skridt går jeg efter det.
Langsomt, men sikkert, når jeg toppen.
Jeg vil lide…
men vi gør det.
Jeg giver ikke op.
Kom så!
Lejr 4!
LEJR 4
Vi gjorde det, mand!
Vi er ved Lejr 4.
Du ved, hvad der venter os i aften.
Jeg er så glad, mand!
Vi er her! Vi har aldrig været tættere på.
Om ti timer er vi deroppe.
Ti timer!
Ja, vi gør det!
Tillykke!
Vi klarede Ama Dablam og nu Everest.
- Manish! - Min bror!
Du gjorde det i år, min bror!
- Vi gør det. - Du gør det i år.
Vi gør det alle sammen.
Manish ved det ikke, men når vi toppen,
har jeg en gave til ham.
Her er telt-affald.
Det er ikke særlig rent. Der er affald overalt.
Frysetørret mad.
Der er mange telte tilbage.
Forurening. Realiteten er, at dette sted er så ekstremt,
og vejret skifter så hurtigt i højderne,
at de ikke kan komme tilbage op.
Så teltene bliver her. De bliver revet i stykker,
hvilket skaber forurening, men det er ikke frivilligt.
Men der er altid folk, der bare smider deres affald på jorden.
Lidt efter lidt vil det blive bedre,
fordi der er et stort pres for, at bjergene bliver ryddet op.
Der var en gruppe, der lige er rejst,
deres telt var her.
Se alt, hvad de efterlod. De hentede ikke deres skrald.
De tog det ikke med ned. Så det kommer til at blive i bjergene.
Det er svært at se på. Men det afhænger af din opvækst.
Om det er i Lejr 4 eller Paris,
så samler man sit affald op, man efterlader det ikke på jorden.
Det er mit livs lykkeligste solnedgang.
For fanden.
Vi er så små.
Vi er så små i denne verden.
Toppen er deroppe.
Min drøm går i opfyldelse.
Jeg er ved at realisere min drøm.
Den følelse af at indse, at du måske kan gøre det,
at du er ved at nå dertil… Den følelse er speciel.
Jeg troede, jeg ville nå til Lejr 4 og være flad som en pandekage.
- Som i død. - Men vi har det godt.
Jeg troede, jeg ville være elendig til det her.
Men jeg kom herop, og jeg har det fint.
Ja.
Der er intet mere tilfredsstillende end at føle sig klar.
Din sikkerhed er det vigtigste.
Du skal være klar over, hvad du laver, og hvad situationen er.
Du forstår alt, der foregår omkring dig.
Det er det vigtigste. Du kan træffe de rette beslutninger.
- Er det godt? - Så godt.
Hvornår tager vi afsted?
Klokken ni eller ti, måske.
Hvor mange timer til toppen?
Ni eller ti timer.
Ni eller ti timer til toppen?
Det afhænger af trafikken.
Der er mange mennesker.
- Mange mennesker? - Ja.
Om 24 timer er det forbi. Hele dette projekt er ved at være slut.
Det er skræmmende.
Uanset hvad der sker, Mathis, vil jeg gerne takke dig.
OPSTIGNINGEN GENOPTAGES
Så nu er klokken 21.00. Vi har en lang nat foran os.
Der er ingen vind, perfekte forhold. Men det stikker, det er så koldt.
Mand, så er det nu!
- Er du okay, Manish? - Ja.
Så er det nu!
Toppen!
Den sidste del, med hele holdet.
Vi kan gøre det, folkens.
Jeg give alt, hvad jeg har. Jeg giver ikke op.
Ama Dablam!
Det er vildt, ikke?
Det er skræmmende.
Det er et langt fald. Jeg troede ikke, det ville være så højt.
Det er så stejlt.
Jeg må indrømme, jeg er sindssygt bange.
For helvede!
Åh, jeg hader det her. Jeg hader det.
Der ligger en død mand.
Hvor? Åh for helvede!
Hvor mange år har han ligget her?
- Fem år. - Fem år?
Ja.
Åh, nej. Det er sindssygt.
For fanden!
Jeg skider i bukserne, jeg er bange.
Nej, jeg er okay.
Jeg skider i bukserne.
Der er for mange mennesker.
Kom nu, ét sidste skub!
Vi er der næsten! Næsten!
"Træk vejret.
"Lyt.
"Observér.
"Og du vil få en fantastisk tur."
Vi gjorde det, vi gjorde det fandme!
TOPPEN
Jeg gjorde det fandme!
Bror!
Tillykke, bror.
Tak, Manish.
Vi gjorde det.
For pokker, vi gjorde det!
- Du gjorde det! - Tak, Mathis.
- Du gjorde det. - Tak, det er takket være dig.
Det er også takket være jer, venner.
Uden Sherpaerne var vi aldrig nået hertil, det ville aldrig have lykkedes.
Tak til alle, der troede på mig.
Mathis, vi gjorde det! Vi gjorde det!
Jeg har altid tænkt: "Hvordan er det at være den bedste?"
Rundt om mig er der folk, der er bedre end mig.
Jeg er ikke alene her, Sherpaerne har hjulpet mig.
I sidste ende…
Jeg gjorde det med ilt,
men der er folk, der gør det uden ilt.
De er de rigtige stjerner.
Det er dem, der skal hyldes.
Du skal ikke være den bedste, bare bedre end du var i går.
Bare prøv at være bedre end du var i går,
og start dine projekter.
Du er nødt til at stoppe med at være fanget foran skærme,
scrolle og leve gennem andre.
Gå udenfor.
Hvis du har et projekt, så gør det.
Lyt ikke til folk.
Hvis jeg havde lyttet til folk, ville jeg ikke være her.
Jeg ville ikke være her.
Lyt ikke til folk, mine brødre.
Hvis du vil gøre noget, så gør det.
Hvis du fejler, er det okay, du vil lære noget.
Livet er skabt til at lære.
Det er sådan, vi lever.
Det er sådan…
Mand, i år har jeg lært, hvad livet er.
Jeg føler, at jeg lever.
Hvis det ikke var for dig, ville jeg ikke være her.
Hvis det ikke var for dig, ville jeg heller ikke være her.
Der er intet i livet, man gør alene.
Nej.
Og det er bedre at gøre det sammen.
Tak til alle mine venner, som altid har været der.
Tak, Driss, som trænede mig.
Tak til alle mine partnere, der er her, som troede på mig.
Tak til alle mine følgere, som altid har støttet mig,
uanset hvad, i alle mine projekter.
Det er ikke kun min sejr, det er vores.
Vi er alle sammen om det.
Åbn båndet, der er en overraskelse indeni.
"Du er en inspirerende mand. Jeg gav dig liv,
"og du gav dig selv liv med dit første åndedrag."
"Din mor."
Jeg fortæller aldrig mine forældre, hvor meget jeg elsker dem.
Men jeg sværger, da jeg var på vej op,
var jeg så bange.
Jeg elsker mine forældre så meget.
Du klarede det, mand. Du gjorde det godt.
Tak, Ila Nuru. Tak, Manish.
Det er til Manish. Manish, tillykke, bror!
Du gjorde det, brormand!
Tillykke! Sammen gjorde vi det, min ven.
Og nu skal vi tilbage.
Det er ikke slut endnu. Vi skal hjem igen, okay?
Jeg tager tilbage.
Det var både ekstraordinært, og samtidig var det skræmmende.
Med alle de mennesker her tænkte jeg: "Jeg sætter stadig mit liv på spil."
Presset og fastklemt i 8.000 meters højde,
så er man afhængig af ilt…
Det er skræmmende at være så højt oppe.
Flyt jer hurtigt! Flyt jer! Hurtigt, hurtigt, hurtigt!
Vi er på vej ned fra toppen.
Vi går langs bjergkammen.
I det fjerne hører vi skrig.
Flyt jer! Hurtigt!
Hurtigt, hurtigt, hurtigt!
Den sneryg, vi stod på for 40 minutter siden, var kollapset.
Seks bjergbestigere faldt på én gang.
Fire af dem holdt fast.
De to andre faldt hele vejen ned.
De styrtede ned ad hele skråningen.
Tre tusind meter.
De døde på bunden.
Men i det øjeblik vidste jeg det ikke. Jeg hørte bare skrig.
Deroppe har du iltmasken på, du kan ikke tale,
du forstår ikke, hvad der foregår.
Jeg indså, at på Everest
er det ikke kun bjerget, der er farligt. Det er menneskene.
Når der er en teknisk passage, og nogen ikke er godt nok trænet,
opstår der trængsel, og det bliver farligt
Og det var præcis det, der skete.
NEDSTIGNING
Vi har fundet en mand, der hænger mellem liv og død.
Inès gav ham resten af sin ilt.
Så nu skifter han flasken. Og afslutter rejsen uden ilt.
Vores hurtige nedstigning…
Okay, tak. Farvel.
Det er min tur til at føle mig udmattet.
Det går over.
Jeg gav min flaske til fyren, og jeg kan allerede mærke det.
Vi har gået i 24 timer.
NEDSTIGNING FRA EVEREST LEJREN
Mange tak.
Det var mentalt og fysisk udmattende,
men jeg er glad for, at vi alle er sammen.
Vi vender tilbage til virkeligheden. En meget god energi.
Min søn vil se min video.
Min søn vil se, at hans far
- besteg Everest, da han var 22. - Everest som 22-årig.
Søn, sammenlign ikke dig selv.
Gør, hvad du kan lide, det er det vigtigste,
hvis du ser det her.
Du kunne måske ende med at blive tegner. Det er det bedste projekt.
KATMANDU - NEPAL
Er det min far?
Jeg er så glad for hans succes.
Da jeg var teenager, gjorde jeg, hvad jeg ville,
og nu er det hans tur.
Det føles lidt mærkeligt, fordi min generation og hans
er helt forskellige, men jeg har accepteret det.
Jeg plejede at være en nar og sige: "Nej, det er mig, der har ret."
Men i dag har jeg åbnet mit sind lidt.
Jeg tilpasser mig, det er det. Men jeg er på hans side.
Jeg er ikke dum. De unge er her.
Og der er øjeblikke, hvor man også skal lytte til dem.
Det gør jeg med ham.
DAG +89
Efter Everest, ville jeg ikke gøre den samme dumme ting,
som jeg gjorde efter Ama Dablam.
Jeg tog ikke tilbage til Paris.
Jeg begyndte ikke at lave videoer.
Jeg hæv ikke min telefon frem igen.
Jeg måtte træde tilbage, koble fra.
og nyde slutningen på dette eventyr.
Her er jeg isoleret fra verden.
Det er vildt, for du lige er ankommet, men jeg har været her i tre uger,
hoppet fra gård til gård og arbejdet på markerne.
Vi gik hele vejen rundt i dag, ikke?
Fortalte du ham om din oplevelse i Nepal?
Ja, det var sådan, jeg endte med at arbejde på hans gård.
Jeg havde besøgt hans gård dagen før, præsenteret mig selv,
og han sagde: "Har du virkelig gjort det? Kom og arbejd på min gård."
Og jeg sagde, "Okay." Dagen efter arbejdede vi sammen.
Jeg står op kl. 6 om morgenen, jeg malker køerne,
skærer bladene af banantræerne.
Jeg planter ris.
Om eftermiddagen har jeg min fritid, dejligt og nemt.
Hver risplante, jeg planter, giver en eller to klaser ris.
Alt, hvad vi har gjort siden i morges, hele vejen derhen.
Det er bare fire sække ris.
Han er en meget målrettet dreng.
Han arbejder frygtløst.
Det er fantastisk her.
At jeg ikke har en telefon og er afskåret fra verden,
giver mig både tid til mig selv og til at opdage nye ting,
ligesom jeg gjorde på bjerget.
Jeg nød virkelig at klatre, og jeg vil fortsætte med det.
Uden tvivl.
Jeg kom tættere på naturen og på de rigtige øjeblikke i livet.
Jeg gik altid glip af ting,
fordi mit liv hele tiden var for hektisk
med optagelser, videoer, skærme.
Jeg indser, at jeg har været her i tre måneder.
Det er som i Matrix, vores telefoner gør os sindssyge.
Nu er jeg helt frakoblet.
Telefonen er som gift, det er et stof.
Men selvfølgelig kan du bruge din telefon.
Der er masser af fede ting, du kan lave på din telefon,
men der er for mange øjeblikke, hvor vi er passive og ikke laver noget.
Vi scroller i et uden formål, og det gør os dumme.
Jeg inkluderer mig selv, for det gør jeg også.
Tænk, hvis du tager al den tid og lægger din telefon ned i stedet,
og siger: "Det kan jeg også.
"Jeg kommer i gang. Jeg vil også prøve."
Da jeg var i bunden af Everest, kiggede jeg op,
og jeg tænkte, "Jeg kan ikke gøre det." Det var så højt.
Jeg tænkte: "Jeg kan ikke."
Sådan tror jeg, mange mennesker oplever livet lige nu.
Jeg tror, der er folk, der har så høje drømme,
at de siger: "Det er ikke muligt, jeg kan ikke gøre det."
Selvom du tror, at bjerget er for højt, og du ikke kan nå toppen.
så kan du bestige det, et skridt ad gangen.
Tag dig tid, og du kan klatre op.
Nogle gange vil det være fucking hårdt.
Jeg kvajede mig.
Oprindeligt var jeg ikke en bjergbestiger.
Jeg havde aldrig besteget et bjerg.
Men jeg begyndte at bevæge mig.
Jeg tænkte: "Jeg vil udforske verden,
"og jeg vil bestige Everest."
Men da jeg sagde: "Jeg vil bestige Everest,"
troede jeg ikke, at jeg ville gøre alt dette.
Og det, jeg tog med mig, er ikke Everest.
Det er alt det, jeg opdagede, de bjerge, jeg har besteget,
de eventyr, jeg har haft, alle de mennesker, jeg har mødt.
Jeg har åbnet op for muligheder i mit liv.
Det er Kaizen, navnet på dokumentaren.
Derfor kaldte jeg den "Kaizen".
Det betyder "at gøre fremskridt hver dag og blive bedre lidt efter lidt."
Med t skridt ad gangen,
kan du bestige de højeste bjerge.
Jeg havde forudset dette spørgsmål.
"Hvad vil du gøre efter Everest?"
Der er så meget, jeg stadig skal opleve og gøre.
Det behøver ikke at være større eller mere imponerende end Everest.
Jeg vil bare prøve nye ting.
Er du stadig i tvivl?
Det er ligegyldigt, hvad jeg er. Det er, hvad du er, der er vigtigt.
Og jeg har været sammen med dig siden begyndelsen af dine eventyr
for at hjælpe dig med at forstå det.
Du ved det ikke endnu, men du er vokset, og jeg er stolt af dig.
Jeg håber ikke, du stopper op i tunnelen, fordi du ikke ser lyset i det fjerne.
Det ikke er slutningen, der tæller, men vejen dertil.
Din rejse er din historie.
Så skriv den, uanset hvad, selvom den virker mærkelig.
Tekster af: J.A. Kristensen