Vores hvede er unik på grund af det miljø, den vokser i.
I bjergene i vores hjemby
er vækstbetingelserne for hvede meget hårde.
Om vinteren er hvedeplanterne dækket med et hvidt lag frost.
Hvis andre planter blev dækket af sne, ville de dø,
men det gør hvede ikke.
Når varmere vejr smelter sneen, bliver hveden bedre og fyldigere.
Hvede er meget velsmagende.
Hvedenudler har en rigere aroma.
Når man løfter låget på gryden,
fylder duften af nudler rummet.
Selv uden noget på nudlerne fornemmer man den særlige duft.
Denne tradition for mel spænder over tusinder af år.
Det er en kerne i mig, jeg ikke kan miste.
For mig er hvede utroligt værdifuldt.
CHEF'S TABLE: NUDLER
I London er kinesisk mad et af de mest elskede udenlandske køkkener.
Men det repræsenterer ikke mangfoldigheden i kinesisk madlavning.
At tage fra en provins til en anden
er som at rejse til en anden verden, hvad angår mad.
For Guirong Wei
handler det ikke kun om branchen og om madlavning.
Det er også en kulturel mission.
I Kina er der meget få kvindelige kokke.
For at klare den må de være bedre end alle andre.
Det er tilfældet med Guirong.
Hun kom hertil uden noget.
Ingen engelskkundskaber.
Men hun har lige åbnet sin fjerde restaurant.
I London har hun sat mad fra Xi'an på kortet.
Xi'an, en af oldtidens hovedstæder,
er et kulturelt centrum i Kina og et gastronomisk vigtigt sted.
Silkevejen og den muslimske befolkning i Xi'an har påvirket dets køkken
med smagsprofiler og krydderier.
Derfor er mange af retterne meget unikke for den region af Kina.
Når Guirong laver mad,
transporteres man til Xi'an af maden.
En kulturel stereotyp om kinesisk mad er, at det altid kun er ris.
Men Guirong Wei er fra det nordlige Kina,
hvor alt handler om hvede.
De kalder det mianshi, melretter.
Det er dumplings, brød og nudler.
Xi'an er berømt for sine nudler.
De har masser af varianter,
udskåret, håndformet eller håndstrakt.
Xi'an-nudler er begyndt at blive meget populære i London
takket være Guirong Weis indsats.
XI'AN, SHAANXI-PROVINSEN, KINA
I Shaanxi er der 100 slags nudler.
De mest berømte er biang biang-nudler.
Disse nudler giver en forståelse af kulturen i Xi'an.
Som en indfødt Shaanxi, der voksede op i Xi'an,
er jeg forpligtet til at videreføre køkkenets traditioner.
Så jeg bruger en traditionel håndlavet teknik.
Den originale mel-aroma bør bevares.
Min bedstemor og mor lærte mig at lave nudler, da jeg var lille.
Når dejen rammer bordet, laver det en "biang-biang"-lyd.
Jeg nyder denne proces.
Vi plejer at tilføje smag til nudlerne,
som lokal eddike, forårsløg, chili og hvidløg.
Når man hælder olien over det,
laver det en sydende lyd.
Nudlerne ser så smukke ud.
De hopper nærmest, som om de danser.
Efter den første bid ved jeg allerede, at én portion ikke er nok.
De er bløde, seje og glatte på samme tid.
Jeg får aldrig nok af dem.
Jeg vil udbrede vores Shaanxi-nudler til flere mennesker i verden.
Mit håb er, at Xi'an-nudler kommer vidt omkring.
Det er min pligt og mit ansvar.
BIANG BIANG-NUDLER
Et kinesisk ordsprog siger: "Ingen bliver lovet et lykkeligt liv."
Jeg havde en hårdere barndom end mine jævnaldrende.
Jeg er født i det sydlige Shaanxi i Kina.
Vores landsby havde 800 indbyggere.
Hele landsbyen var meget fattig,
og vores familie var en af de fattigste.
Vi var bønder.
Vores familie havde aldrig helt nok mad.
Jeg er den ældste i min familie.
Jeg har to yngre søstre.
Dengang sagde kinesere: "Tre døtre er enden på en familie."
Mine forældre mente, at de manglede en søn til fysisk hårdt arbejde,
som kunne forsørge dem senere.
Som den ældste datter i familien
var det min pligt at skaffe en svigersøn til familien.
Jeg mente ikke, det burde være sådan.
Jeg burde ud i verden og lære mere.
Jeg tænkte:
"Selvom mine forældre ikke har en søn, vil jeg en dag vise dem,
at jeg kan mindst lige så meget, som en søn ville kunne."
BOHEKOU-LANDSBYEN, SHAANXI-PROVINSEN, KINA
Min første drøm var at rejse hinsides Qin-bjergene.
Dengang var skolegang den eneste måde ud af bjergene.
Men vores familie havde ikke råd til at betale skole for alle tre.
Da jeg var 11 eller 12, tog jeg en beslutning.
Jeg ville droppe ud af skolen og tjene penge,
så mine søstre kunne få en god uddannelse.
Og så ville hele familien få det bedre.
Jeg fik mit første job på en paomo-restaurant.
Jeg vaskede op og lavede forskellige ting.
Mens jeg vaskede op, holdt jeg øje med chefkokken ved komfuret.
Det så sejt ud.
Det havde en rytme.
Hvornår krydderier skulle på,
hvornår wokken skulle rystes,
og hvornår wokken skulle skrubbes og vaskes.
Jeg havde ikke fået nogen musikdannelse som barn,
men køkkenlydene var som musik for mig.
Lyden af wokken, der vaskes,
klirren fra øsen, mens den rører,
og flammernes knitren.
Jeg vidste, hvad der skete i køkkenet uden at kigge.
"Chefkokken tilføjer krydderier."
"Retten er færdig og serveres."
Jeg tænkte: "En dag bliver det mig."
En dag kom min kusine hjem fra Xi'an,
den store provinshovedstad.
Hun sagde: "Kom med mig til Xi'an.
Der er mange jobmuligheder. Du vil tjene mange flere penge der."
Da jeg hørte det, besluttede jeg at tage til Xi'an.
Min familie var imod det.
Jeg var kun 13 dengang.
Det tog over 10 timer i bil fra vores by for at krydse Qin-bjergene.
De frygtede, at hvis jeg tog til Xi'an, ville jeg aldrig komme tilbage igen.
Jeg lovede at komme tilbage, og at jeg ikke ville lade dem i stikken.
Før jeg rejste, talte jeg med mine søstre.
Jeg pegede på væggen i køkkenet og sagde:
"Se, jeg har altid været en god elev. Mine udmærkninger hænger på væggen.
Hvis I ikke er flittige fremadrettet, så er det jeres problem.
Men ikke at have råd til jeres skolegang er mit problem."
Foran min familie spillede jeg optimistisk og stærk.
Men så snart bussen kørte afsted, begyndte jeg at græde.
Da jeg kom til Xi'an, tog min kusine mig med ind til midtbyen.
Xi'an er en historisk hovedstad.
Dens rige historie og velstand spænder over tusinder af år.
Jeg havde en fornemmelse af,
at her ville jeg finde min plads.
Under den gamle bymur lå forskellige markeder.
Der var et stort udvalg af mad.
Dampede boller,
forskellige slags Xi'an-dumplings…
…og så mange slags nudler.
Jeg troede, folk i min hjemby elskede nudler,
men folk i Xi'an elsker nudler endnu mere.
Mens vi gik rundt,
sagde min kusine: "Du bør lære et håndværk."
Hun sagde, jeg kunne lære at binde blomster.
"Det kan jeg ikke lære. Jeg er som en dreng.
Det er ikke noget for mig."
"Hvad så med at blive syerske?"
Jeg sagde: "De sidder hele tiden. Det er endnu værre."
"Hvad vil du så?"
Jeg svarede:
"Jeg vil gerne være kok."
Min kusine var virkelig bekymret.
Generelt var det et fag for drenge.
Jeg sagde: "Ingen grund til bekymring. Jeg er lige så dygtig som en dreng."
Noget af det mest berømte street food i Xi'an hedder liangpi,
kolde nudler.
Det er en blanding af glatte, hvide stivelsesrige nudler
med tykkere, gule nudler fulde af gluten.
De laves ved at dekonstruere dejen til hvedestivelse og gluten,
hvilket kineserne har gjort i århundreder.
Jeg laver først dejen af mel
og putter den i blød.
Jeg vasker den, til gluten og stivelse er helt adskilt.
Så damper jeg gluten.
Jeg bruger stivelsesvand til at dampe den kolde overflade.
Når det er kølet af, Når det er kølet af,
skærer jeg det i tynde nudelskiver. skærer jeg det i tynde nudelskiver.
Processen er kompliceret og kræver meget arbejde. Processen er kompliceret og kræver meget arbejde.
Men det er det hele værd. Men det er det hele værd.
Liangpi laves til en salat med agurk, hvidløg og eddike. Liangpi laves til en salat med agurk, hvidløg og eddike.
Det er en forfriskende ret med en interessant tekstur. Det er en forfriskende ret med en interessant tekstur.
De er bløde, glatte og lidt sprøde. De er bløde, glatte og lidt sprøde.
Det er en hel sanseoplevelse. Det er en hel sanseoplevelse.
Det kinesiske køkken er fuld af innovative teknikker. Det kinesiske køkken er fuld af innovative teknikker.
Og retterne, der kommer af disse teknikker, Og retterne, der kommer af disse teknikker,
er helt unikke for det kinesiske køkken. er helt unikke for det kinesiske køkken.
Ingen andre steder i verden finder man disse vandvaskede nudler fra min hjemby. Ingen andre steder i verden finder man disse vandvaskede nudler fra min hjemby.
For mig overgår det alle andre køkkener. For mig overgår det alle andre køkkener.
Vores madtradition er jo flere tusind år gammel. Vores madtradition er jo flere tusind år gammel.
Det må der være en grund til. Det må der være en grund til.
KOLDE XI'AN-NUDLER KOLDE XI'AN-NUDLER
Efter jeg blev færdig på kokkeskolen, Efter jeg blev færdig på kokkeskolen,
forårsagede oversvømmelser et jordskred, der ramte vores hjemby. forårsagede oversvømmelser et jordskred, der ramte vores hjemby.
Over telefonen fortalte min søster mig, Over telefonen fortalte min søster mig,
at vandet kom direkte ind i vores hjem. at vandet kom direkte ind i vores hjem.
Hvis huset var kollapset, Hvis huset var kollapset,
kunne min familie være død. kunne min familie være død.
Det er i kinesernes DNA at tage sig af deres forældre. Det er i kinesernes DNA at tage sig af deres forældre.
Jeg var ked af det, for dengang fik jeg en meget lav praktikantløn. Jeg var ked af det, for dengang fik jeg en meget lav praktikantløn.
Jeg havde ikke meget at give min familie. Jeg havde ikke meget at give min familie.
Og jeg kunne ikke straks komme hjem. Og jeg kunne ikke straks komme hjem.
Da fik jeg en idé. Da fik jeg en idé.
Jeg måtte blive bedre og tjene flere penge, Jeg måtte blive bedre og tjene flere penge,
så mine forældre kunne bygge et nyt hus. så mine forældre kunne bygge et nyt hus.
Jeg planlagde i lang tid. Jeg planlagde i lang tid.
Jeg arbejdede konstant i køkkenet. Jeg arbejdede konstant i køkkenet.
Jeg hjalp også andre. Jeg hjalp også andre.
Med at lave kolde retter, Med at lave kolde retter,
hakke ingredienser, hakke ingredienser,
røre i retter røre i retter
og lave melbaserede retter og mere. og lave melbaserede retter og mere.
Jeg så det ikke som arbejde for andre. Jeg så det ikke som arbejde for andre.
Jeg gjorde det for min familie. Jeg gjorde det for min familie.
Jeg arbejdede på et hotel i mange år. Jeg arbejdede på et hotel i mange år.
Jeg gjorde mit bedste at forbedre mig og lære håndværket. Jeg gjorde mit bedste at forbedre mig og lære håndværket.
En dag tog vores køkkenchef til Tokyo i Japan. En dag tog vores køkkenchef til Tokyo i Japan.
Jeg sagde til min chef: Jeg sagde til min chef:
"Jeg tror, jeg kunne være en god køkkenchef. "Jeg tror, jeg kunne være en god køkkenchef.
Må jeg få chancen?" Må jeg få chancen?"
Hun sagde: "Ja, du må gerne prøve." Hun sagde: "Ja, du må gerne prøve."
Jeg var især bekymret for én ting. Jeg var især bekymret for én ting.
Jeg var eneste kvinde i køkkenet Jeg var eneste kvinde i køkkenet
og bestemte over en gruppe ældre mænd! og bestemte over en gruppe ældre mænd!
De var alle mere erfarne end mig. De var alle mere erfarne end mig.
Ved navneopråb var jeg den yngste, og den eneste kvinde, Ved navneopråb var jeg den yngste, og den eneste kvinde,
der stod foran rækken af mænd og råbte navne højt. der stod foran rækken af mænd og råbte navne højt.
I Kina er der ikke mange kvinder, I Kina er der ikke mange kvinder,
som har ansvaret for køkkenet og for wokken. som har ansvaret for køkkenet og for wokken.
Det opfattes som ufeminint og hårdt. Det opfattes som ufeminint og hårdt.
Kvinder i køkkenet Kvinder i køkkenet
må være fast besluttede på at vise og overgå mændene. må være fast besluttede på at vise og overgå mændene.
Jeg kunne mærke, det ikke ville blive nemt. Jeg kunne mærke, det ikke ville blive nemt.
Men jeg var stadig overbevist om, at jeg kunne gøre det. Men jeg var stadig overbevist om, at jeg kunne gøre det.
Jeg blev ved med at arbejde i køkkenet Jeg blev ved med at arbejde i køkkenet
og knoklede hver dag. og knoklede hver dag.
Vores hold tilpassede sig gradvist. Vores hold tilpassede sig gradvist.
Senere hen fik de et godt samarbejde med mig. Senere hen fik de et godt samarbejde med mig.
Min drøm om at styre et køkken var gået i opfyldelse. Min drøm om at styre et køkken var gået i opfyldelse.
Ingen agurkestrimler? Ingen agurkestrimler?
Den skal ikke have agurkestrimler, så nej. Den skal ikke have agurkestrimler, så nej.
Mens hun var køkkenchef i Xi'an, imponerede Guirong sine kollegaer. Mens hun var køkkenchef i Xi'an, imponerede Guirong sine kollegaer.
I 2008 fik hun mulighed for at komme til London I 2008 fik hun mulighed for at komme til London
og arbejde på en berømt sichuanesisk restaurant, Barshu. og arbejde på en berømt sichuanesisk restaurant, Barshu.
Jeg var så spændt, Jeg var så spændt,
for i London var lønnen meget høj. for i London var lønnen meget høj.
Hvis jeg arbejdede i udlandet i et år, Hvis jeg arbejdede i udlandet i et år,
kunne jeg måske bygge mine forældre et hus. kunne jeg måske bygge mine forældre et hus.
Jeg havde altid drømt om at rejse til udlandet. Jeg havde altid drømt om at rejse til udlandet.
Men det var ikke som at rejse fra min hjemby til Xi'an. Men det var ikke som at rejse fra min hjemby til Xi'an.
Jeg havde aldrig fløjet før. Jeg havde aldrig fløjet før.
Så snart jeg landede på britisk jord, Så snart jeg landede på britisk jord,
ville jeg se, hvordan der så ud. ville jeg se, hvordan der så ud.
Det regnede udenfor. Det regnede udenfor.
Klokken var 16.30, og det var allerede mørkt. Klokken var 16.30, og det var allerede mørkt.
Vejene var meget smalle. Vejene var meget smalle.
Ingen nye eller høje bygninger. Ingen nye eller høje bygninger.
London skulle være højtudviklet, men jeg så kun gamle og lurvede huse. London skulle være højtudviklet, men jeg så kun gamle og lurvede huse.
Jeg var nervøs. Jeg var nervøs.
LONDON, STORBRITANNIEN LONDON, STORBRITANNIEN
I London var der mange forskellige typer køkkener. I London var der mange forskellige typer køkkener.
Jeg fik malaysisk mad, spansk mad Jeg fik malaysisk mad, spansk mad
og pizza. og pizza.
Men kinesisk mad var ikke veludviklet endnu. Men kinesisk mad var ikke veludviklet endnu.
Der var meget få Xi'an-folk her og ingen nudelrestauranter. Der var meget få Xi'an-folk her og ingen nudelrestauranter.
Da Guirong Wei kom til London, begyndte hun at arbejde for Barshu. Da Guirong Wei kom til London, begyndte hun at arbejde for Barshu.
Det var den første store sichuanesiske restaurant i London. Det var den første store sichuanesiske restaurant i London.
Og restauranten var en succes. Og restauranten var en succes.
Det viste sig, at londonerne var klar til en ny kinesisk smag. Det viste sig, at londonerne var klar til en ny kinesisk smag.
Guirong var et fremmed sted, hvor hun ikke talte sproget. Guirong var et fremmed sted, hvor hun ikke talte sproget.
Men alligevel var hun så beslutsom og ihærdig. Men alligevel var hun så beslutsom og ihærdig.
Jeg var den eneste kok på holdet, som ikke kom fra Sichuan. Jeg var den eneste kok på holdet, som ikke kom fra Sichuan.
Shaanxi-køkkenet og Sichuan-køkkenet er forskellige. Shaanxi-køkkenet og Sichuan-køkkenet er forskellige.
Jeg elsker at lave mad fra min hjemby. Jeg elsker at lave mad fra min hjemby.
Så en dag til personalemåltidet lavede jeg biang biang-nudler. Så en dag til personalemåltidet lavede jeg biang biang-nudler.
Alle sagde: "Det kan vi lide." Alle sagde: "Det kan vi lide."
Det gjorde mig glad. Det gjorde mig glad.
Så hver søndag aften lavede jeg forskellige melbaserede retter. Så hver søndag aften lavede jeg forskellige melbaserede retter.
Mine kolleger så frem til søndagen. Mine kolleger så frem til søndagen.
"Endelig en pause fra Sichuan-mad. Tid til Shaanxi-retter med mel." "Endelig en pause fra Sichuan-mad. Tid til Shaanxi-retter med mel."
Det inspirerede mig Det inspirerede mig
til at åbne en nudelrestaurant med mad fra min hjemby. til at åbne en nudelrestaurant med mad fra min hjemby.
Er du lige kommet hjem? Er du lige kommet hjem?
Jeg var hjemme klokken ni. Jeg var hjemme klokken ni.
Hvor er Lille Citron? Hvor er Lille Citron?
Hun er stadig i Hunan. Hun er stadig i Hunan.
Hun morer sig, Hun morer sig,
så hun bliver i vores hjemby, indtil skolen starter. så hun bliver i vores hjemby, indtil skolen starter.
Det giver mening. Det giver mening.
Måske vil hun slet ikke i skole. Måske vil hun slet ikke i skole.
Hun er meget fræk, ligesom lille Yue Yue. Hun er meget fræk, ligesom lille Yue Yue.
Ja. Ja.
Hun er god til at overtale sine bedsteforældre. Hun er god til at overtale sine bedsteforældre.
Hun rider på bedstefars ryg. Hun rider på bedstefars ryg.
Hos bedsteforældrene er det hende, der bestemmer. Hos bedsteforældrene er det hende, der bestemmer.
Jeg arbejdede for Barshu i syv år. Jeg arbejdede for Barshu i syv år.
I de år gik arbejdet som smurt. I de år gik arbejdet som smurt.
- Skal vi lægge på? - Okay. - Skal vi lægge på? - Okay.
Hvert år sendte jeg ekstra penge til mine forældre, Hvert år sendte jeg ekstra penge til mine forældre,
så mine søstre fortsat kunne studere. så mine søstre fortsat kunne studere.
Jeg følte, jeg havde opnået noget. Jeg følte, jeg havde opnået noget.
Jeg kunne være blevet på Barshu resten af min karriere. Jeg kunne være blevet på Barshu resten af min karriere.
Men jeg havde stadig et ønske om Men jeg havde stadig et ønske om
at introducere Shaanxis mad til folk i Vesten. at introducere Shaanxis mad til folk i Vesten.
Jeg sagde til min chef: Jeg sagde til min chef:
"Jeg vil gerne åbne en restaurant." "Jeg vil gerne åbne en restaurant."
Han ville ikke have, at jeg sagde op. Han ville ikke have, at jeg sagde op.
Han sagde: "Vores restaurant klarer sig godt. Han sagde: "Vores restaurant klarer sig godt.
Du kan blive køkkenchef, når vi udvider med et nyt sted. Du kan blive køkkenchef, når vi udvider med et nyt sted.
Jeg kan også sende dig til en Michelin-restaurant for at lære. Jeg kan også sende dig til en Michelin-restaurant for at lære.
Det er gode chancer." Det er gode chancer."
Jeg sagde: "Jeg vil gerne lære noget, Jeg sagde: "Jeg vil gerne lære noget,
men det går alt sammen i en anden retning end min drøm." men det går alt sammen i en anden retning end min drøm."
Så jeg afslog hans tilbud. Så jeg afslog hans tilbud.
Så forlod jeg Barshu. Så forlod jeg Barshu.
Jeg startede min første restaurant. Jeg startede min første restaurant.
Først skulle jeg lave et udkast til menuen. Først skulle jeg lave et udkast til menuen.
Den skulle have kerneretterne fra Shaanxi-køkkenet. Den skulle have kerneretterne fra Shaanxi-køkkenet.
Men jeg frygtede, at vesterlændinge ikke ville synes om det. Men jeg frygtede, at vesterlændinge ikke ville synes om det.
Vi fra det nordlige Kina elsker seje nudler. Vi fra det nordlige Kina elsker seje nudler.
Mange restaurantejere så det som en udfordring. Mange restaurantejere så det som en udfordring.
De mente ikke, man kunne sælge så glutenrige nudler i London. De mente ikke, man kunne sælge så glutenrige nudler i London.
De sagde, at vesterlændinge ikke ville synes om det. De sagde, at vesterlændinge ikke ville synes om det.
Når vi lavede Sichuan-mad i Barshu, Når vi lavede Sichuan-mad i Barshu,
brugte vi mindre sichuan-peber, da vesterlændinge kan tåle mindre. brugte vi mindre sichuan-peber, da vesterlændinge kan tåle mindre.
På min restaurant med mad fra min hjemby ville jeg ikke ændre på madkulturen. På min restaurant med mad fra min hjemby ville jeg ikke ændre på madkulturen.
Jeg fik tilsendt chilipeber fra Kina, Jeg fik tilsendt chilipeber fra Kina,
og malede mit eget chilipulver. og malede mit eget chilipulver.
Jeg anede ikke, hvordan forretningen ville gå. Jeg anede ikke, hvordan forretningen ville gå.
Jeg var bange. Jeg var bange.
Mit personale havde aldrig set Shaanxi-nudler før, Mit personale havde aldrig set Shaanxi-nudler før,
så jeg måtte lære dem fra bunden. så jeg måtte lære dem fra bunden.
Overfor min Xi'an Impression-restaurant lå to høje bygninger med mange beboere. Overfor min Xi'an Impression-restaurant lå to høje bygninger med mange beboere.
De kom og spiste hos os. De kom og spiste hos os.
Snart kom kunderne igen flere dage i træk! Snart kom kunderne igen flere dage i træk!
Vi behøvede ikke at reklamere. Rygtet var nok. Vi behøvede ikke at reklamere. Rygtet var nok.
Efter tre uger Efter tre uger
ringede The Guardian til mig. ringede The Guardian til mig.
LÆKRE, SMIDIGE OG SEJE LÆKRE, SMIDIGE OG SEJE
Time Out ringede også Time Out ringede også
for at skrive om os. for at skrive om os.
Det var et chok. Det var et chok.
Og så blomstrede forretningen. Og så blomstrede forretningen.
Jeg var meget glad. Jeg var meget glad.
To måneder senere begyndte jeg at mærke ubehag i hele min krop. To måneder senere begyndte jeg at mærke ubehag i hele min krop.
Jeg tænkte, jeg bare var udmattet på grund af restauranten. Jeg tænkte, jeg bare var udmattet på grund af restauranten.
Jeg gik til lægen, der spurgte mig: Jeg gik til lægen, der spurgte mig:
"Ved du ikke, at du er gravid i tredje måned?" "Ved du ikke, at du er gravid i tredje måned?"
Jeg havde ingen anelse. Jeg havde ingen anelse.
Jeg var i syv sind. Jeg var i syv sind.
At opbygge en karriere, mens man er gravid, At opbygge en karriere, mens man er gravid,
er ekstremt svært. er ekstremt svært.
Jeg har altid tænkt, at restauranter var mit kald. Jeg har altid tænkt, at restauranter var mit kald.
Denne forretning kunne ændre min families skæbne. Denne forretning kunne ændre min families skæbne.
Jeg kunne ikke opgive den. Jeg kunne ikke opgive den.
Jeg vidste ikke, hvordan det ville gå, men jeg var meget beslutsom. Jeg vidste ikke, hvordan det ville gå, men jeg var meget beslutsom.
Mine venner var bekymrede. Mine venner var bekymrede.
"Hvordan går det i køkkenet med din store mave "Hvordan går det i køkkenet med din store mave
og alle de knive og wokgryder? og alle de knive og wokgryder?
Er du ikke bange?" Er du ikke bange?"
Jeg sagde, jeg ville finde en måde at gøre det, jeg virkelig ville. Jeg sagde, jeg ville finde en måde at gøre det, jeg virkelig ville.
Have både barn og karriere. Have både barn og karriere.
Jeg tog fri i en måned efter at have født min datter. Jeg tog fri i en måned efter at have født min datter.
Så hyrede jeg en barnepige til at hjælpe med pasning, Så hyrede jeg en barnepige til at hjælpe med pasning,
så jeg kunne arbejde igen. så jeg kunne arbejde igen.
MAD FRA XI'AN MAD FRA XI'AN
Fordi det gik godt, Fordi det gik godt,
åbnede jeg en restaurant mere, Master Wei. åbnede jeg en restaurant mere, Master Wei.
Jeg begyndte arbejdet klokken syv og kom først hjem efter midnat. Jeg begyndte arbejdet klokken syv og kom først hjem efter midnat.
Intet vand. Jeg varmer olien op her. Tilsæt ikke vand. Intet vand. Jeg varmer olien op her. Tilsæt ikke vand.
Det er fint. Wokken er tørret. Det er fint. Wokken er tørret.
I meget af min datters barndom I meget af min datters barndom
var jeg ikke sammen med hende. var jeg ikke sammen med hende.
Jeg havde en kamp i mit hjerte. Jeg havde en kamp i mit hjerte.
Jeg vidste ikke, om jeg skulle bruge tid med hende Jeg vidste ikke, om jeg skulle bruge tid med hende
eller fortsat give alt til restauranterne. eller fortsat give alt til restauranterne.
Den sværeste tid var, da min datter var syg med feber, Den sværeste tid var, da min datter var syg med feber,
og jeg ikke kunne være hos hende. og jeg ikke kunne være hos hende.
En ven tog hende på hospitalet. En ven tog hende på hospitalet.
Min datter spurgte konstant: Min datter spurgte konstant:
"Mor, hvornår kommer du og hviler med mig?" "Mor, hvornår kommer du og hviler med mig?"
Hun ønskede ikke, at jeg arbejdede for hårdt. Hun ønskede ikke, at jeg arbejdede for hårdt.
Jeg var ikke en god mor. Jeg var ikke en god mor.
Jeg følte mig helt fortabt. Jeg følte mig helt fortabt.
Hold mine hænder. Hold mine hænder.
Okay. Okay.
- Hører du ænderne rappe? - Ja. - Hører du ænderne rappe? - Ja.
De må være sultne, ikke? De må være sultne, ikke?
Jo. Jo.
Kom her, mor. Kom her, mor.
Hvorhen? Hvorhen?
Her. Her.
Lad mig hjælpe dig. Lad mig hjælpe dig.
Stil den her. Stil den her.
De kommer! De kommer!
Jeg vil give min datter et meget bedre liv, end jeg havde. Jeg vil give min datter et meget bedre liv, end jeg havde.
Skal hun have en bedre uddannelse, Skal hun have en bedre uddannelse,
har jeg intet andet valg end at knokle. har jeg intet andet valg end at knokle.
Jeg må tro på, at det er det hele værd. Jeg må tro på, at det er det hele værd.
Hvad hvis du faldt i? Hvad hvis du faldt i?
Så kan du redde mig. Så kan du redde mig.
Jaså? Jaså?
Jeg kan ikke svømme. Kan du svømme? Jeg kan ikke svømme. Kan du svømme?
- Kan du? - Lidt. - Kan du? - Lidt.
Lidt? Lidt?
Er det sjovt? Er det sjovt?
Ja. Ja.
Kom herover, Yue. Kom herover, Yue.
Når jeg har lidt fritid, Når jeg har lidt fritid,
tager jeg hende med ud for at se og lære om verden. tager jeg hende med ud for at se og lære om verden.
Jeg har knap nok tid til hende, Jeg har knap nok tid til hende,
men jeg kan give hende mulighed for at få en uddannelse. men jeg kan give hende mulighed for at få en uddannelse.
Det er mit ansvar i livet. Det er mit ansvar i livet.
Hvordan smider du det så langt? Hvordan smider du det så langt?
Aner det ikke. Aner det ikke.
Så snart jeg smider det, Så snart jeg smider det,
ryger det langt. ryger det langt.
Jaså. Jaså.
- Så 0.00%,middle align:middle size:80.00% line:79.33% Jeg bruger stivelsesvand til at dampe den kolde overflade. - Så lær mig det. Okay? - Okay.
Jeg sendte min datter på en ret god skole.
Ved interviewet var hun virkelig glad.
Hun var god til at besvare spørgsmålene.
Rektor sagde: "Velkommen til vores skole."
Det var en god følelse.
Hvad sagde de?
- De taler, ikke? - Jo.
- De sludrer. - Jeg ved, hvad de sagde.
"Hej, har du også spist det her brød?
Det er så lækkert."
Fordi skolen er langt væk,
måtte jeg flytte sydpå.
Jeg pendler 3,5 time hver vej, hver eneste dag.
Selvom det er udfordrende, synes jeg, det er det værd.
Min datter har det godt i skolen.
Hun ville ønske, vi kunne være mere sammen.
Men nu forstår hun,
hvorfor hendes mor tager på arbejde hver dag og arbejder hårdt.
STEGTE KARTOFFELSTRIMLER MED EDDIKE OG CHILI
KOLDE XI'AN-NUDLER
XI'AN-TOFUSKIND
XI'AN-BURGER MED PULLED PORK
STÆRKE JUDASØRE-SVAMPE
SPARERIBS MED SALT OG PEBER
XI'AN-LAM MED HÅNDLAVEDE STEGTE NUDLER
STÆRKT GRISEØRE MED AGURK
STÆNGER MED STEGT GRIS OG TANG
DUMPLINGS MED STEGTE VILDE URTER
HÅNDLAVEDE QISHAN-NUDLER I SUPPE
XI'AN-PAOMO-OKSESUPPE
GLUTENRIGE RISKAGER MED BRUN FARIN
BIANG BIANG-NUDLER
Yue, jeg pakker dig ind i det. Kom, du skal pakkes ind.
Vil du ikke det?
Må jeg pakke dig ind i det?
Den er stor nok til det.
Jeg føler, jeg har været på rette vej i alle disse år.
Madlavning har ikke kun opfyldt min egen drøm om at gøre det, jeg elsker,
men også hjulpet min familie til et bedre liv.
Mine to søstre er nu helt selvstændige.
Min yngste søster er læge.
Og min anden søster klarer det også ret godt i Xi'an.
Jeg støtter stadig mine forældre.
Jeg byggede fire en-etagers huse til min familie.
Og nu synes mine forældre,
deres datter er bedre end nogen af de andres sønner.
Jeg håber, når min datter bliver stor, at hun vil realisere sit potentiale.
Jeg vil ikke tvinge hende til noget eller styre hende væk fra noget.
Det ved min datter også.
Takket være indsatsen fra restauratører som Guirong
er stereotypen om kinesisk madlavning blevet knust.
Nu er det muligt for vesterlændinge at se mangfoldigheden i kinesisk mad.
Det er ikke, som man tror.
Der er så meget mere at opdage.
Og Xi'an-madens ledestjerne i London har været Guirong Wei.
Indtil videre har mit liv været som Shaanxi-hveden.
Hveden er sej og modstandsdygtig,
og den vokser skridt for skridt.
Min vej har ikke været let,
men strabadserne har formet mig til en ansvarlig og selvstændig person.
Jeg håber, at min fremtid også er som hveden.
At jeg overvinder forhindringerne, et skridt ad gangen.
Tekster af: Jesper Sodemann