Vyvěs to.
Ale co ohňostroj?
Vyvěs to.
ZÁKAZ VYCHÁZENÍ V NOCI (OD 19:00 DO 7:00)
VEŠKERÉ REKREAČNÍ OBLASTI UZAVŘENY
Hej, Ruth…
Dneska tě tu budu potřebovat.
Ovšem. Jen potřebuji odejít ve tři.
Ne. Přesně na to jsem narážel. Tak jo.
Neblázni. Nemůžeš mě tu zamknout.
Nemám čas se o tom bavit.
Budu pryč 30 minut. Když budeš mít hlad, řekni si Ruth.
Šrotuje ti hlavou, co ti tady projde. Takže ti budu co 10 minut volat. Co říkáš?
Co mám udělat? Jen…
Zmáčknu čudlík a pak…
Jak… Co… Jak to… Jak to funguje?
- Prostě zvedneš ten zatracený telefon. - Tak my teď nadáváme?
Hele, je pravda, že se farář Bryce oběsil?
Nekámošili jste se?
Probereme to, až se vrátím.
Nechápu to. Zahlédl jsem ho v Rye před pár týdny.
Kupoval si kafe.
Myslím.
Třeba ne. Nemluvili jsme spolu.
Vlastně jsem ho ani moc neznal.
Děkuji, Paule. Opět připomínám, že proslov není povinný.
MÉ OKO JE OTEVŘENÉ
Nic tu není.
Vždycky se něco najde.
Co se tu sakra stalo? A proč by všechno pálil?
Zachraň všechno, co jen jde.
Tak dobře.
Lidem se musí říct, co se děje, nebo budou umírat.
- Snažím se to nějak ukočírovat. - Jo.
Ten zákaz vycházení je k ničemu. Neposlouchá tě ani vlastní syn.
Dobře.
Tak jo.
Co je?
On…
Několikrát mi volal.
A ještě jedno číslo.
Hodněkrát.
Vytoč to.
Haló?
Zdravím. Ano…
Kdo je to?
Kdo volá?
Promiňte. Já jen…
Našel jsem vaše číslo ve svém telefonu a já…
Sakra.
Zkus to ty.
- Ano! - Hovor ze stejného čísla nezvedne.
- Haló? - Zdravím. Jak se máte?
Dobře.
- Číslo mi na vás dal farář Bryce. - Chcete si domluvit schůzku?
- Ano. - Ano, ráda.
- Dejte mi 15 minut. - Dobře. Kde vás najdu?
Birch Street 12.
Vstupte!
Zdravím.
Děkuji.
Tohle je fajn.
Tak jo.
Tak co to bude?
Copak to máte?
No nazdárek.
To je kurevsky brutální jízda.
Kruciš, taťko.
Todd O’Connor?
- Čauky, Patty, jak jde život? - Dobře, díky.
- Bože, ty prodáváš drogy. - To ne, prosím.
Jsem šaman.
- Je tamto kokain? - Ano.
- Chodili jsme s Toddem do stejné školy. - Co je to?
Tohle, kamaráde, je jediná houbička, se kterou nechci nic mít.
Kámo, tahle sračka tě zatáhne tam, kam musíš,
bez ohledu na to, jestli tam chceš, nebo ne.
Veteráni jí říkají jasnozřivka.
Roste jen tady na ostrově.
Jako laserová operace třetího oka. Úplně ho to otevře.
Prásk!
Promiň, ale snažím se tu přijít na to, proč to byl farář Bryce ochotný pozřít.
Prostě hledal odpovědi.
Oběsil se.
A kurva.
Tak to se mu asi nelíbily.
Krucinál.
Víte, jeden kámoš to taky zkusil.
Brian Morrison. „Brajťák.“ V osmičce šlohl mámě káru.
Převrátil to v lese. Magor.
Brian při tom svým tripíku viděl něco, co ho od podlahy změnilo.
Zažil něco, o čem pak vůbec nemluvil.
Ale neskutečně se potom vyklidnil.
Přestal se rvát, přestal řvát na holku.
Musela ho pak krmit. Ztratil část motorických schopností.
Přitom taková veselá kopa. V noci ho má problém uspat.
Kreslil pořád dokola, zas a zas, jednu a tu samou věc.
Asi ji zahlíd na tom tripíku. Někde se mi to tu válí.
Je to nějaká starodávná…
s náboženstvím vágně spojená ikonografie.
Taková ta posvátná geometrie, kterou nenačmáráte jen tak.
Jo, kamaráde.
Jo, vstřebej to.
- Něco je lepší nepokoušet. - Jo.
Že jo, lidičky?
Jak se to užívá?
Za 35 babek vám můžu vyrobit tinkturu. Je to pro vás OK?
- Ne, díky. - Můžete společně pobýt
zdarma v Centru míru.
Udělej ji.
Tak jo.
Omluvíte nás na chvilku?
Jo. Na upgrade duše se nespěchá, lidičky.
Houba klíčem k tajemstvím ostrova není. Udělá z tebe pomatenou trosku.
Jestli tu děsivou houbičku nechceš,
i když jsi sem dovedl tolik turistů,
je to tvůj kříž, který si poneseš.
- Wyck si ji dá. - Hodně hustý.
Ne. Ovšemže ohňostroj nebude.
Čemu na tom zákazu nerozumíš?
Hele, asi bys měl vědět, že lidi jsou naštvaní.
Jak se zdá, tak Kurt organizuje setkání. Snaží se zrušit zákaz vycházení.
Do 15 minut jsem zpátky.
Krucinál.
Musím se vrátit.
Zůstanu s ním.
- Opravdu to chceš podstoupit? - Jinak to nejde.
Já vím, jen to… Já ti nevím.
Bože, vždyť… vždyť to i vypadá odporně.
Ale nepoznal jste to, ne?
Co?
Ono to bylo v tomhle?
My… Řekli jsme, že to vyzkouší Wyck.
Jo. Vy jste Wyck.
- Ó, bože. Ó, panebože. - To nic.
- Jen to pomalu usrkávejte. - Co? Já to vypil naráz!
Já nemůžu. Nemůžu na tom být!
Ne teď! Dneska ne!
Tak to vyzvracej.
- Nemůžu! - Klídek. Potrvá to jen 12 hodin.
- Ó, panebože. Ó, panebože. - Tome…
- Nejlíp se vyzvracet! - Nemůžu. Nikdy mi to nešlo.
- Tak. - Přestaň!
- Ale no tak, Tome. - Přestaň!
Ó, panebože. Evan.
Co si počnu s Evanem?
Neboj se, postarám se o to.
Co? Co uděláš?
Pozor.
Pěkně si tu v Centru míru odpočineme.
Tak je to dobře.
Posadíme se. Na lože všímavosti.
Jo. Přesně tak. Jo.
A položíme se na záda. Jo.
A je to.
Promiňte. Já nevěděl, že se dostala ven. Pojď ke mně, Bridget.
Zanedlouho jí bude 50, tak se trochu toulá.
Tome! Poslouchej mě.
Poslouchej mě. Sedni si.
Nepromarni tu šanci.
Najdeš ty odpovědi, teď.
- Co? - Jo.
Dobrá zpráva.
- Evan je v pořádku a zůstane u Ruth. - Díkybohu. S kým jsi mluvila?
- S Evanem. - Ó, panebože.
- Jdu tam. - Tome.
Asi s ním tady počkáme. Zdá se, že ví, co dělá.
- Jo. - Že je nejlepší zůstat tady?
Rozhodně. Já ale musím odejít.
Utekla kočka moji přítelkyně.
Ale zatím ho můžete provázet vy.
- Co? - Nepanikařit.
A za žádnou cenu nekoukat do zrcadel.
To zvládneš, Wycku.
Co mám dělat, když začneš vyšilovat? Co?
Zavez mě do kanceláře.
- Viděls něco? - Zavez mě do kanceláře. Teď hned.
Přestaň na mě ječet.
Jak jsme se tu ocitli? Kde je Wyck?
Řekl jsi mu, že může jít. Prý najde odpovědi, které ty nenajdeš.
Nevím, co to znamená, ale…
Slyšíš to taky?
- Řekni mi jméno, Tome. - Kde je Evan? Kde je můj syn?
Potřetí.
Evan tady není.
Ale najdeme ho. Jak se jmenuje kluk, co s ním kamarádí?
PJ Glanville?
PJ Glanville je hrozný…
hoch.
Slyšíte ten zvuk?
Ne, Tome, já ten zvuk neslyším.
Zhluboka se nadechni.
Co se mu stalo?
Ale nic. On jen…
Tady. Podrž si tu složku.
Netuší, jak nebezpečné to tam venku je.
Patricie, on… Slyšíš mě? Netuší, jak nebezpečné to venku je.
Zdravím.
Bože!
- Holky si tu musí dávat bacha. - Proč?
Kvůli tomu domu támhle. Ten…
Kdysi holkám někdo volával a hned zavěsil.
A ukázalo se, že to byl chlápek, co žil tady.
Prostě mu hráblo.
Jednou v noci prostě vyrazil ven a pobodal pár děvek.
Děvek? Vážně?
Pardon, Veličenstvo, pobodal pár holek.
Děkuju.
Vážně. Ony…
Strejda mi říkal, že ho zkoušeli zabít. Myslím, že mu říkali Bubák.
Postřelili ho, ale neumřel.
A tak ho…
Zakopali ho ve sklepě
a všechno tam zalili betonem.
- Myslí to vážně? - Jo.
Musíte tady být potichu. Nikdy nevíte…
Nevíte, co se může stát.
Kristepane, kámo!
Bože!
- Soráč. - Blbneš?
- Bože. - Hele, kámošíme se,
hulíme trávu a umíme se rozesmát, ne?
Dobře. Brnkněte, když se objeví.
Moc vám děkuji.
Byla tak milá.
Ach, bože.
Kdy jsi mi to chtěl říct?
Ten zákaz.
Víš, mám celu pro šest lidí.
Až půjdu večer ven a uvidím, jak se doslova každý prochází,
což uvidím, protože dneska je ohňostroj,
kterých šest lidí mám zavřít?
Vysvětli mi to. Jak sis to namyslel?
Očividně sis to promyslel důkladně. Dobře.
- Patricie, tak pojď. - Co?
Sjedeme na stanici.
Já? Proč?
Potřebuji tvoje prohlášení.
- Nepočká to? - Ne, nepočká.
Pár lidí, co se včera v noci probrali ve vodě, tě chtějí žalovat.
Tak jo, dobře.
Za chvilku snad budu zpátky, tak tady jen pěkně seď. Ano?
Neotevírej dveře.
Ger.
Wycku, co tu děláš?
- Stalo se něco? - Ne.
Ne. Jen jsem na něčem dělal se starostou a…
Napadlo mě, jestli bys na to nemohla mrknout.
- Spolupracuješ se starostou? Nepovídej. - Jo. Nadšený z toho nejsem, ale…
Mohla by ses kouknout? Je…
- Jo. - Je to důležité.
Samozřejmě, jo.
Našli jsme to na Bryceově faře.
Jo.
Dobře.
Jo.
Jak se jinak máš?
Dobře.
To si to asi šetříš do memoárů, viď?
Můj táta říkával, že jsi příliš upovídaný.
Jo, neměl mě rád.
Zůstávala jsem s tebou dlouho venku.
To je zajímavé.
- Dám to na… - Jo.
Na světlo.
- Jo. - Dobře.
Dobře.
„Není mi známá povaha kletby,
která tento ostrov postihla.
Vím jediné: její srdce se ukrývá ve válečku,
jejž můj manžel nosí na hrudi.
Čím sejdu z tohoto světa? Zláme mi krk on vlastníma rukama, nebo mě zabije mor?
Smrt si přijde pro každého z nás, ale obávám se, že mě navštíví jako první.
Sic nevím jak, ale vím kdo.
Ovšemže zde prodlévá se mnou, tudíž vše pronáším jakoby žertem.
A tímto se poroučím.“
To je…
Ne.
Tome?
Jsi v pořádku?
- Musím ho zastavit. - Musím ho zastavit.
- Nesmí… - Nesmí zrušit zákaz vycházení.
…zákaz vycházení.
Asi se už schází.
Není ti nic?
Sakra, jsme vzteky bez sebe!
Stálo to krev, pot, slzy,
ranec peněz, abychom to tu proměnili v „další Martha’s Vineyard“.
A víš, co je šílené? Ono se to daří.
Ono se to skutečně děje. Proč to všechno chcete poslat k šípku?
Proč?
Nemůžete držet lidi doma pod zámkem, když je ještě světlo, Loftisi.
Lidi sem jezdí užít si přírody, kvůli plážím a sluníčku.
Ne aby ten čas proseděli v mým zavšiveným hotelu!
Dobře! Mám zavšivenej hotel!
Je na houby! A já to vím!
Je to tak už 25 let! Proto tam nežiju!
A já říkám do prdele s moratorii.
- Do hajzlu se zákazy. - Jo.
- Víc turistů. - Souhlas.
Chci, ať na ostrov teče víc peněz.
- Ano. - Přesně.
Ať si všichni zapíšou za uši, že žádný ohňostroj se sakra rušit nebude!
Přesně! Přesně tak, Kurte.
Brzděte!
Chci to slyšet od Loftise!
Tak si poslechněme, co na to on!
KDYŽ SE OBRÁTÍM, VŠICHNI ZAVŘETE OČI
Někdo je tu pěkně nacpanej.
Nakrmili tě dobře?
V pohodě, šéfe?
Tady jsi!
Není to nesprávně.
- Jasné? - Myslím to smrtelně vážně.
Je to pravda.
- Strýc mi nelže, je to pravda. - Co to je?
Co?
Něco jsem zahlédla v okně.
Podle mě jsi úplně sjetá.
To nic.
Nebojte, ochráním vás.
- Fakt? - Jo.
Já vás ochráním. Pan Statečný.
- Tak statečný. - Fajn. Ne.
Však víte, co se říká.
Kdo vejde, ten už neodejde.
O co, že ani ty?
Bože! Dobře.
- Brďo. - Uvidíte.
Hele, fakt dobrý.
- To nedá. - Bude dělat ramena.
Vrhne se do…
Na mě to nepůsobí. Nijak.
- Bude… - Ale jo. Trhls sebou.
Já to viděla.
Hej, kámo. No tak, kamaráde.
- Jo, jde tam. - Hele.
- Hezky. - Jde dál.
Že? A promiň mi, že je můj dech cítit kávou.
Já si toho nevšimla.
To je dobře. Takže…
Nemáme… Není tu uveden rok,
ale zaujalo mě tohleto.
Ta zmínka o moru.
Ve Widow’s Bay byl mor jednou, a to v roce 1702.
Pátrala jsem po tom.
A tady to máme.
- To je, co? - Sarah Westcott Warrenová.
Kde to jsem?
Viděls už něco?
Dobře. Hele, na něco jsme narazili.
Tak jen ještě chvilku vydrž.
Kresli si.
Jo, a…
Ten rok se provdala za Richarda Warrena, našeho zakladatele.
A tady, tohle. Odkaz na váleček, co nosí na hrudi.
Ten „prokletý“ objekt.
Co je tohle? Jak to vypadá?
Když mi dáte štětec, povím vám všechno, co potřebujete vědět.
Jo, bezva Tome. Co je to, Wycku?
Přemýšlím nad tím, jestli ho s tím nepohřbili.
S válečkem?
Evan? Ev… Evane?
Kde je můj syn?
Kde je Evan? Kde je můj syn?
- Hele, uklidni se. - Kde je Evan?
Sedni si, Tome.
Sednout.
Dolů. Sednout!
Tome! Tome! Tome!
Tome!
Čau.
Vzadu jsou jen dvoubodové pásy. Připoutej se.
Musím najít Evana.
Tak doufám, že je u vás doma, protože mi řekli, že tě tam mám hodit.
- Díky bohu. - Jen se cestou někde zastavíme.
- Cože? Ne, prosím. Ne. - Zabere to jen minutku.
- Ne! Rosemary, ne! - Jednu…
VEČERKA, ČERPACÍ STANICE
Nehýbej zas s tím autem, Tome.
Já vyhrála 15 babek! Ano!
To je moje bota.
Ne!
Já vám řekl, ať vypadnete! Zmizte!
Ne!
Evane Loftisi, odstup od toho děsivého baráku.
To není náš dům? Moje blbost.
- Vrať se. - Já…
Díky bohu.
Zdravím. Omlouvám se.
Máme v autě pár holek z pevniny.
A já jen… Já se jen chtěl před nima vytáhnout.
Jo. Ne, to chápu.
Vloupat se někam je opravdu hodné obdivu.
Prosím, neříkejte to tátovi.
Fajn, ale seberte se a zmizte odsud.
Dobře. Děkuju.
Jen… Když budu odcházet, mohl bych…
Můžu na vás zařvat „naser si, hovado“? Kvůli těm holkám?
Ne, to fakt nemůžeš.
Dobře.
Nashle.
A sakra.
Co je tvýmu tátovi, kámo?
To je tvůj táta?
Co je?
Panebože.
Jaj, tatík tě asi hledá.
- Tak já padám. - Jo.
Běž dovnitř. Okamžitě. A popřej dobrou noc…
té slečince.
Měl bys mít sakra dobré vys…
- Naser si! - Cos to řekl?
Cos to… Cos to řekl?
Dneska jsem se bavil.
Moc jsem si to užil.
Kdyby bylo po tvým, celej den trčím v pitomým kanclu.
Evane, myslíš si, že mě baví,
- tě furt hlídat? - Ne. Nemyslím.
Ne. Podle mě chceš jen lidem ukázat, že tě poslouchám.
Cože?
Špatnej starosta nejsi kvůli mně, jasný?
Já… myslím… Myslím…
Jednou těch svých slov budeš litovat.
Proč nikdy neopouštíme ostrov?
Co to je za výchovu?
Mámě záleželo na tom, abys vyrostl tady.
Nikam nikdy nejet? To si přála?
Pokračujme v tom ráno.
Tati!
Tati, jednou odejdu a nikdy, už nikdy se nevrátím!
Můžeme?
Lauren?
Já nevidím.
Lauren?
- Lauren? - Já nic nevidím.
Já nevidím!
Prosím, pomozte!
Můžete loď obrátit a vrátit se? Obra… Obraťte loď.
Obraťte loď! Okamžitě!
Lauren?
Dítě je v pořádku.
Dobře. Ale co ona?
Zdá… Zdá se…
- že je mimo. - Dejte tomu nějaký čas.
Dobrý den.
Prosím, Bože, jestli mě slyšíš,
jestli existuješ…
prosím, pomoz mi.
Prosím, pomoz mi.
Prosím, ochraňuj mého syna.
Udělám cokoliv.
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková