„RUGĖ“
Ačiū.
Gerai.
Ne. Aš sumokėsiu.
Iki pasimatymo.
Negaliu patikėti, kad viskas baigta.
Nusivesiu Evaną į „Red Sox“ rungtynes.
Tai palieku tave?
- Iki pasimatymo. - Iki.
VIDOUZ BĖJAUS ROTUŠĖ
Kaip manai, tai odos vėžys?
Taip.
EVANUI
„REDSOXBILIETAI“ „RED SOX“ PRIEŠ „PHILLIES“
Tomai?
Telefonas skamba kaip pašėlęs.
Skambino Mičas.
Skambino Rėjus Meloras. Skambino Kurtas Varburtonas.
Jie tavęs ieško jau dvi dienas.
Rūta,
nesijaudink. Viskas gerai.
Gerai.
Evanai?
Parnešiau sumuštinių!
Ir, regis, tau atėjo laiškas.
Sveikas sugrįžęs namo, Tomai.
Labas. Šįryt tu miegojai, aš…
Apieškojai rūsį?
Ne, apieškojau tavo skrynelę. Kas, po galais, yra rūsyje?
Paskambinote į „Driftwood“ užkandinę. Palikite žinutę.
Sveiki. Aš vardu Patricija.
Užsisakiau vištienos su parmezanu ir gabalėlį pyrago su kokosų kremu,
o gavau kalakutienos kotletą be bandelės ir vieną dešrelę.
Nenoriu atgauti pinigų,
noriu tik, kad tą padaręs žmogus sužinotų.
Ir nenoriu, kad tas žmogus papultų į bėdą.
Aš tik noriu, kad jis iš to pasimokytų.
Aš ne…
- Manau, geriau aš… - Pašto dėžutė pilna
ir daugiau žinučių šiuo metu išsaugoti negali. Sudie.
Puiku.
Norėčiau sužinoti šios širdžiai mielos nuotraukos istoriją.
- Kas per velnias? - Gerai.
Kodėl pasakei man, kad ji mirė per gimdymą?
Nes taip ir nutiko.
Po to, kai gimei, ji nebebuvo savimi.
Gerai.
Ką tai reiškia?
Ji patyrė nėštumo toksikozės sukeltą insultą.
Po to ji buvo nebe tokia.
Kokia nebe tokia?
Kažkas nutiko jos smegenims.
Jos protui.
Ir tai paveikė jos elgesį.
Būti šalia jos buvo nesaugu.
Taigi, aš turėjau…
Turėjau uždaryti ją į Namus.
Kas yra „Namai“?
Labai geri namai čia, saloje,
skirti žmonėms, turintiems psichikos sutrikimų.
Ta prasme, į psichiatrijos ligoninę?
- Į beprotnamį? - Ne.
Taip.
Po dvejų metų ji mirė nuo smegenų aneurizmos.
Ji be galo tave mylėjo.
Taip, perskaičiau laiškus.
Galiu vieną perskaityti?
„Brangus Evanai,
man reikia, kad tavo mažos rankelės paimtų raktus,
pirščiukai sulįstų man į nosį
ir ištrauktų skorpionus man iš smegenų.
Pasisaugok geluonies.
Su meile, tavo motina.“
Kaip miela.
Išties miela.
Dar vieną?
„Brangus Evanai…“
O Dieve. Tu…
- O Dieve. Tu mane išgąsdinai. - Atsiprašau. Atleisk.
Vaje…
Galim pasikalbėti?
Taip. Žinoma, galim.
- Kas yra, Vikai? - Taip. Taigi.
Na…
piniginėje jau labai ilgai nešiojuosi vieną dalyką,
ir…
Manau, metas tau pasakyti, kodėl.
DŽERĖ
- Pameni… Taip. - Taip, pamenu.
Labas, brangusis.
Labas, Vikai. Labas.
Tik pažiūrėk.
Brangioji, čia tavo mokyklos laikų simpatija, Vikas.
- Taip. - Tu, senas šunie.
Taip.
Verčiau jau eisiu.
Turiu daugybę nuotraukų, kurias reiks šiandien išdalinti.
Gerai.
Na…
Taip.
Pasisaugok šukių. Gal ne viską sušlaviau.
Kas čia nutiko?
„ŽUDIKO KAUKĖ“
Turbūt jaunieji turistai, prisiklausę istorijų apie Baubą.
Aš manau… keliauk sau.
Su tavim atsisveikinsiu. Bjauri.
Gerai.
Taip.
Gerai. Taigi, šitų man gali prireikti…
Taip.
Atidarykit duris!
Atidarykit duris.
Aš…
Ne! O Dieve.
O Dieve.
Patricija!
Padėkit! Vikai!
O Dieve. Padėkit!
Padėkit!
Pa…
Padėkit! Čia Patricija!
Padėkit!
„Visą pavasarį ji nešiojo pasikabinusi pusę širdelės, o Samuelis – kitą pusę.“
- Ką? - Pamenate juos?
- Tuos pakabukus? - Tavo mėgstamiausia dalis?
- Koks skirtumas, žinau… - Kaip miela.
- …atrodau šalta, bet turiu širdį. - Kaip paika.
O Dieve!
- Patricija? - Kas per šūdas?
Ką ji čia veikia?
Žinau, kad šįkart aš jos nekviečiau.
- Aš tik… - Kas per…
Patricija, kuo galiu padėti?
- Ką tu darai? - Kas nutiko?
Rimtai?
- Atsiprašau. Ką tu darai? - Ne. Užsičiaupk.
- Patricija… - Užsičiaupkit, blemba!
- Vajetau. Patricija. - Kas čia vyksta?
- Aš… - Patricija?
Kvieskite policiją! Jis grįžo!
- Kas grįžo? - Pati žinai.
Baubas! Kvieskit policiją!
- Ką? Gerai… - Kviesk policiją.
…tu gal juokauji. Tu rimtai vis dar apie tą patį?
- Linija neveikia. - O Dieve.
- Ką? - Keista.
Turi galines duris?
- Gerai. - Turi galines duris?
- Taip, taip. - Gerai, patikrink, ar užrakintos. Dabar!
- Ir išjunkit visas šviesas. - Ne, ne!
Nežaiskit jos žaidimo.
Ne… Visi žino, kad ji melavo apie skambučius.
Gerai. Melavau apie skambučius.
Taip ir žinojau!
- O Dieve. - Argi nesakiau?
- Pati pasakei! - Pati pasakiau.
Aš jaučiausi likusi už borto,
pasakiau vienam žmogui, tas pasakė visiems,
ir paskui man teko dar tvirčiau laikytis savo.
Bet, dievaži,
jis tą vakarą atėjo į mano namus, ir, prisiekiu, jis grįžo.
Gerai. Smagu žinoti.
- Viso. - Krise, aš tik sakau tau,
- kad tu… - Išeik!
Baik vaidinti svarbiausią. Ne tu esi svarbiausia!
Atsiprašau, bet aš nekalta, kad neturi draugų.
Neturi, nes esi suknista pamišėlė. Aišku?
Pameni savo vakarėlį? Visi vos nežuvo.
O dabar sugadinai knygų klubo susitikimą.
Tu taip užknisi.
Tiesiog pasakyk „viso“, gerai?
Pasakyk „viso“.
Viso. Gerai?
Viso.
Viso…
O Dieve. Krise!
Ji pati blogiausia, blemba.
Ir… aš atsiprašau.
- Krise, tau viskas gerai? - Tu sveika?
Alio?
Kur ji eina?
Patricija. Ką?
Panos, paskambinsiu 911 ir pranešiu apie šį incidentą.
Dieve. Noriu, kad ji pasitrauktų nuo mano pievos.
Ji vis dar ten?
Jis viduje! Išeikit…
Išeikit iš ten!
Išeikit…
Prakei…
Jis jus užmuš!
Bėkit iš ten!
- Prakeikimas! - Kas čia buvo?
Šūdas!
Ne!
Girdit mane?
Ramiai.
Regis, susitrenkėt galvą.
Užčiuopiau pulsą. Jis gyvas.
Ne.
Duokit raktelius. Aš jį pervažiuosiu.
- Ką? - Duokit man raktelius.
Turiu jį pervažiuoti.
Sveikas sugrįžęs, bičiuli.
Bėkit!
Tiesiog bėkit!
- Šūdas! - Tiesiog…
Ne!
„Brangus Evanai.
Visi turi dvi motinas. Motiną ir slaptą motiną.
Kuri esu aš?
Aš – tavo slapta mama, gyvenu slaptame name.
Jie manęs neišleidžia. Kai truputį paaugsi,
galėsi čia ateiti ir apsimesti tuo siaubingu paštininku.
Apibendrinu, aš mirusi, aš mirusi, aš tikrai mirusi.
Jau per vėlu. Ateik greitai. Motina.“
Kodėl gi ne.
Tokia buvo tavo motina.
Ir tokia.
Tokia.
Ir tas žmogus
nenorėtų, kad prisimintum tą kitą.
Kodėl jas nuo manęs nuslėpei?
Nes nuo jų man pasidaro dar liūdniau.
Man labai gaila, Evanai.
Kodėl mes niekad neišvykstame iš šitos salos?
Mes galime.
Galime išvykti iš šitos salos.
- Bilietai į „Sox“ rungtynes? - Taip.
- Jie tikri? - Taip, tikri.
- Taip… - Mes… Ne.
Mes praleisime savaitgalį Bostone.
- Šį savaitgalį. - Tu rimtai?
Taip, aš rimtai.
Nes nuo šiol viskas bus kitaip.
- Kaip sekasi? - Sveiki.
„SKOLO DEGALINĖ IR PARDUOTUVĖ“
Šūdas.
Turiu suvalgyti jį čia. Žmona nepakenčia kvapo. Taigi…
- …gal galit duoti… - Jėga.
Trečioje stotelėje už 20.
Už dvidešimt trečioje.
Neturėtumėt taip daryti.
O Dieve.
O Dieve!
Ne!
Eina šikt.
Ne, nereikia! Ne, tu viską gadini!
Vaje…
Nuleisk jį!
Dieve brangiausias, leisk išgyventi.
Paleisk jį!
Ar yra kitas išėjimas?
- Ne. - Gerai, labai ačiū.
Gerai.
Toliau – iš pradžių atrodė, kad tai tik smarkūs vėjai,
- tačiau panašu, jog tai amžiaus audra. - Gerai.
EKSTREMALI PADĖTIS PERSPĖJIMAS APIE STIPRIĄ PERKŪNIJĄ
Ne, man viskas gerai. Tikrai.
Žaizda tik paviršinė.
Jis tik nori, kad kelias savaites pailsėčiau.
Lažinuosi, kad Vermontas dabar labiau vilioja.
Aš tave myliu.
- Aš tave myliu. - Atnešiu tau dar užkandžių.
Labas.
Nežinojau, kad Šelė laukiasi.
Ji laukiasi?
Atsiprašau. Kaltas morfinas. Žinai, dr. Morganas nejuokauja.
Maniau, jai virš keturiasdešimties.
Antrą kartą bandai šiąnakt numirti?
Ar Loftis žino?
Ne.
Ne, pamaniau, po visų tų dalykų su jo žmona…
Taip.
Patricija.
Kokį velnią aš ten mačiau?
Paklausyk manęs. Turi išvažiuoti.
Ne, klausyk. Man dukart sakyti nereikia.
- Aš… - Ne.
Dabar.
Negalit vaiko susilaukti čia.
Kodėl?
Šūdas. Aš nė šūdo iš viso šito nepasimokiau.
Negali nuvažiuoti į Bostoną ir nepereiti Laisvės kelio.
Nekantrauju nuvažiuoti ir nepereiti Laisvės kelio.
Žinai, ką turėtume padaryti, kol ten būsime?
Ką?
Aplankyti kelis universitetus.
- Rimtai? - Taip, rimtai.
Aš mielai…
Tai dar nesibaigė.
Ne.
Išvertė Sandra Siaurodinė