Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Pienessä kylässä meren rannalla on vanha sanonta:
"Jos pyydät sitä, mikä sinulle kuuluu,
suostuttelet maailman antamaan sen."
Nyt sinäkin tiedät, missä kalat ovat.
Tässä.
Mies saavutti 40 vuoden iän -
ja musertui lapsettomuuden tuottaman surun alle.
Miehen sisimmässä oli loputon tyhjyys,
eikä juuri mikään tuottanut hänelle iloa.
Sisimmässään mies putosi koko ajan.
Hänen unelmansa olivat niin suuria,
että esteet olivat vain pieniä takaiskuja, joiden takia ei kannattanut luovuttaa.
KYLLIN SUURET UNELMAT KÄYVÄT TOTEEN
POJATON ISÄ ETSII ISÄTÖNTÄ POIKAA
Hän on oudoin näkemäni mies. Hän ei puhu meille, vai mitä, isä?
Emme mekään puhu hänelle. - Hän pysyttelee omissa oloissaan.
Siinä paha, missä mainitaan.
Onnea.
Sinä se et paljoa puhu.
Mikset?
Jotkut sanovat sitä kohtaloksi ja toiset sattumaksi.
Oli miten oli, maailma toimitti tämän minulle.
Poika eli tonnikalasäilykkeillä, muttei jättänyt vanhusta yksin.
Saat koskettaa sitä. Saat tehdä mitä vain.
Se vastaa aina hymyllä.
Onko sinulla nälkä?
Mitä sinulla on?
Onko sinulla rypälemyrttihilloa?
Minulla on puu.
Mikä? - Rypälemyrtti.
Hae siitä hedelmiä, niin teen sinulle hilloa.
Mikset vain osta hilloa valmiina?
Koska osaan tehdä sitä itse.
Mikä nimesi on?
Crisóstomo.
Outo nimi.
Camilo.
Älä...
Tämä on parempaa kuin säilykekala.
Camilo?
Noin! Hienoa, poika!
Noin juuri.
Milloin jatkan koulunkäyntiä?
Se on jääkylmää!
Pitääkö minun kävellä tänne joka päivä?
Crisóstomo.
Tänään on jumalanpalvelus. Nouse.
Oletko kuullut ovista? - Olen.
Mitä niistä? - Ei mitään.
Mennään.
Minä odotan tässä.
En tuntenut äitiäni. En tiedä hänestä mitään.
Isoäidistäni tiedän paljonkin, mutten tuntenut häntäkään.
Olisipa minulla äiti.
Voisit etsiä jonkun. - Minäkö?
Niin.
En tiedä sellaisesta mitään.
Etkö ole ikinä seurustellut?
Eikö kahdestaan ole hyvä?
Eikö tämä riitä?
Joo, mutta...
Se voisi olla parempaa. Ehkä kaksi kertaa parempaa.
Onko teillä gerberoita?
Näitä on. Terälehdet ovat tuoreita ja varret vielä ohuita.
Ne ovat kuin neitseellisiä.
Anteeksi.
Anteeksi?
Hieman yli 80 senttimetriä pitkänä hän ei nähnyt matalimpienkaan aitojen yli.
Sellaisena ihmiset näkivät lyhytkasvuisen naisen.
Huomenta.
Häntä pidettiin kuin ihmiskukkasena,
jota täytyy kastella ja josta täytyy huolehtia.
Aina.
Nainen ei pyytänyt paljoa.
Hän nautti kaikesta rakkaudesta, jonka sai.
ONNETTOMIEN RAKKAUS
Oletko valmis? - En vielä.
Ei se mitään. Me odotamme. - Ei kiirettä.
Toin tyttäreni puseroita. Ne ovat sinun kokoasi.
Minä toin huovan. Ulkona on tuulista.
Kiitos, mutta sanoinhan, ettei minusta tarvitse murehtia.
Niin sanoit, mutta minusta sinun ei pitäisi lähteä ulos.
On satanut paljon, ja tuuli on kamalan voimakas.
Se on liikaa pienille luillesi. - Ole varovainen.
Lääkärin pillerit tehoavat. Olen kunnossa.
Hienoa! - Minullakaan ei ole helppoa.
Mieheni on aina töissä. Tuskin näen häntä.
Minun mieheni matkustaa paljon, mutta kotona pidämme toisistamme huolta.
Menetettyäni mieheni olen etsinyt miestä tyttärelleni.
Vielä ei ole tärpännyt. - Rukoilen tyttäresi puolesta.
Toivon, että hän löytää retkujen seasta kunnon miehen.
Niinpä. - Pitäisi rukoilla enemmän.
Sinulla ei ole ketään huolehtijaa. Anna meidän pitää sinusta huolta.
Ei tarvitse.
Etsin edelleen miestä itselleni. Miestä, jolla on suuri sydän.
Sehän on vaarallista.
Mies panee sisuskalut uuteen järjestykseen.
Varsinkin -
mies, jolla on suuri sydän.
Mies murskaisi hänen keuhkonsa, tukkisi hänen kurkkunsa.
Hän halkeaisi kahtia.
Hänen kehonsa on hauras, mutta aivot ovat tallessa.
Ei hän tee mitään, mitä ei halua tehdä.
Mihin hän tarvitsee niin isoa sänkyä? - Se on valtava.
Mutta että lyhytkasvuinen haaveilee miehestä...
Hänen nimensä on Francisca.
Mutta normaalienkin ihmisten on vaikeaa löytää rakkautta.
"Normaalienko"?
Tähän päivään saakka en ole normaalia ihmistä nähnyt.
Nuo kaksi ovat kyllä hiukan sekaisin... - Hän tarvitsee apuamme.
Se raukka voi pahoin. - Todellakin.
Sehän on normaalia raskauden tässä vaiheessa.
Voisitteko nyt lähteä? Minulla on töitä.
Jos haluatte lääkärin mielipiteen, niin...
Huolehtikaa omista asioistanne.
Lääkäri vakuutti minulle, että lapsi voi hyvin -
ja kasvaa aivan kuten kuka tahansa.
Viimeksi olit jättänyt makuuhuoneesi oven auki, ja me...
Me näimme uuden sänkysi. Aika iso, eikö olekin?
Ei sellaista hankita vain nukkumiseen.
Niin, olen tosiaan raskaana, mutta tämä lapsi ei ole rakkauden hedelmä.
Täällä kävi aina miehiä pyrkimässä sänkyyni.
Kun en halunnut, en avannut ovea.
Jos kehoni halusi sitä, avasin.
Hoidin asian nopeasti,
koska se tuntui sentään vähän niin kuin läheisyydeltä.
Kun joku mies kosketti minua...
Vaikka hän olisi ajatellut vain itseään -
tai toista naista,
se riitti sydämeni huijaamiseen.
Sydämellä on suuret tarpeet,
ja se nauttii jokaisesta syleilystä.
Jokaisesta kosketuksesta.
Jokaisesta suudelmasta.
Eli -
se oli mies...
Jolla oli pieni sydän.
Tiedäthän, ettei raskaaksi tulla kävelemällä?
Olen lyhytkasvuinen, en tyhmä.
Oliko se raiskaus? - Ei kukaan tehnyt minulle pahaa.
Tässä.
Kirjoitin siihen nimet, jotka muistin. Joku heistä on lapsen isä.
En tiedä, täytyykö heidät pidättää tai pakottaa isyystestiin.
En halua muuta kuin vähän rahallista apua.
Kasvatan tämän lapsen yksin.
Tässä on lähes kaikki kylän miehet.
Täällä on jopa isäni nimi.
"Pukekaa yllenne Jumalan taisteluvarustus,
jotta voisitte pitää puolianne Paholaisen juonia vastaan."
Kirje efesolaisille 6:11.
Jumalan taisteluvarustus suojelee meitä ja auttaa meitä voittamaan.
Sen voiton löydämme täältä Isän luota, Herran huoneesta.
Tämä huone on teidän.
Se on teidän ja meidän,
koska Jumala on ääretön rakkaus.
Entä jos lapseni ei ole vielä valmis?
Kaikki järjestyy, kultaseni. Olen tässä luonasi.
Jos kaikki ei järjesty, haluan hänen nimekseen Camilo.
Hän vuotaa verta, tohtori. - Camilo. Selvä.
Leikkaa.
Se ei hengitä.
Aloitetaan elvytys.
Yksi, kaksi, kolme.
- Syke?
Yksi. Kaksi. - En kuule mitään.
Yksi. Kaksi. - Yksi, kaksi, kolme.
Yksi. Kaksi.
Yksi, kaksi, kolme. - Syke?
Ei.
Lapsena hän lepuutti päätään äitinsä sylissä,
ja äiti silitti hänen hiuksiaan.
Äidin mielestä elämässä piti kasvattaa poika mieheksi -
ja odottaa sitten lapsenlapsia tietäen, että oli noudattanut sääntöjä.
Poika kasvoi kuitenkin heiveröiseksi,
ja äidin lämmin syli lipui kauemmas.
HAURAS JA HYÖDYTÖN KUIN KUKKA
Äiti, voinko mennä vessaan?
Tuntuvatko kasvosi paremmalta?
Saat vielä taudin, kun kosketat tuota pojan saastaa.
Se on herkkyyttä, ei seksuaalista.
Niinhän sinä luulet. Täällä sellainen piestään pois.
Kerran toisista naisista pitävään naiseen työnnettiin paksu parru.
Hänet ripustettiin kirkon viereen aukiolle töllisteltäväksi.
Poliisi ei tehnyt mitään. Ei myöskään muiden siellä mädäntyneiden eteen.
Sanoi laki mitä tahansa, ihmiset tietävät, mikä on oikein.
Entä jos heitän hänet ulos?
Jotkut syntyvät kelvottomiksi, Matilde.
Kauanko vielä aiot pyykätä verisiä pyyhkeitä?
Jumala antoi sinulle pojan. Entä jos hän muutti mielensä?
Ota veitsi ja lopeta tämä.
Jos sinä et tee sitä, joku muu tekee.
Et tule ikinä ymmärtämään äidin sydäntä.
Entä jos tämä on Jumalan tahto?
En halua enää tuottaa sinulle pettymyksiä.
Kuume on noussut taas.
Ota lääkettä.
Kaikki miesten kyyneleet kuivuvat.
Ulkona on kylmä. Etkö ota takkia?
Hei, tiedätkö, miten pääsen torille?
Jatka vain suoraan.
Haluatko kyydin?
Onko sinulla kiire?
Olet myöhässä.
Kylässä on paljon tyttöjä.
Valitse yksi heistä, mene naimisiin ja hanki lapsia.
Tarvitsen lapsenlapsen.
Siitä elämässä on kyse.
Tahdotko ottaa Antoninon aviomieheksesi -
rakastaaksesi häntä hyvinä ja huonoina aikoina, myötä...
Tahdon.
Antonino.
Tahdotko... - Tahdon.
Voit suudella morsianta.
Kun tyttö oli luvattu naapurille vaimoksi,
hän oppi, että vapaus löytyi avioliitosta ja hänen jalkojensa välistä.
Hän ajatteli, että hänen jalkojensa välissä -
oli pojan penikseen tarttuva koukku.
Mielikuvituskoukku, joka takaisi uskollisuuden ja ikuisen kumppanuuden.
MIEHET OLIVAT SAMANLAISIA, VAIN NAISISSA OLI EROJA
TÄHDET LENSIVÄT KUIN TULIKÄRPÄSET.
Kielsinhän tuhlaamasta aikaa typeryyksiin.
Ehkä saat nauttia onnesta hetken ennen kuin kuolet, kultaseni.
Hetken, jos sinulla on onnea. - Pidän tukkani mieluummin auki.
Minulla ei sinun iässäsi ollut tällaista tilaisuutta.
Olette tunteneet vauvasta asti, mutta ole silti varovainen.
Varovainen minkä suhteen?
Nykypäivän nuorilla on niin kiire,
ja tytöt syntyvät haava reisiensä välissä.
Pojat vaanivat sitä haavaa mitä julmemmilla tavoilla.
En halua, että sinusta tulee lumppu.
Jos poika saa saaliinsa liian nopeasti, saat vanheta yksin.
Tunnut minuakin hermostuneemmalta. - Hermostunutko?
Katso peiliin.
Me olemme naisia.
Mieti, mitä täällä juoruiltaisiin, jos olisit liian nopea.
Haluan vain sinun parastasi, kultaseni.
Näytät upealta. Hän ihastuu sinuun.
Jäätkö syömään?
En. Äiti käski minut kotiin syömään.
Kiitos kuitenkin. - Onpa sääli. Tein lihapullia.
Opetin Isaurankin tekemään niitä.
Rouva Maria, en tajunnutkaan, että olette ranskalainen.
Ei hän olekaan. Hän vain alkoi puhua noin, kun me kihlauduimme, vai mitä?
Lääkärin mukaan se on harvinaista. Vieraskorosteinen oireyhtymä.
Työstän sitä jatkuvasti.
Olen tehnyt huikeita kansantaikoja. Ne ovat parempia kuin lääkärin neuvot.
Se menee pian ohi.
No, minä tästä palaan verstaaseen.
Suokaa anteeksi. - Minäkin menen.
Näin te kaksi saatte jutella.
Älä. Äiti tappaisi minut, ja sitten isä tappaisi meidät molemmat.
Ei! Jättäisit minuun jäljen, ja isä huomaisi.
Lupaan, ettei hän huomaa.
Haluan sinua tosi kovasti. Älä väitä, ettet sinäkin halua minua.
Haluan minä,
mutta minulla ei ole kiirettä.
Sinun on parasta lähteä.
Avaa. En halua, että tätä ovea lukitaan.
Miksi hän häipyi?
Hän oli myöhässä illalliselta.
Rakkaus pilaa kaiken, Isaura.
Me vain juttelimme... - Olen tosissani.
Rakkaus pilaa kaiken.
Joitko taas hajuvettä?
Taiat eivät toimi, äiti. Ota lääkkeesi.
Rakkaus pilaa kaiken.
Kun isoisäsi opetti minut alalle,
en aavistanut, miten kauan täydellinen lopputulos veisi.
Pilaako rakkaus kaiken?
Kuka noin sanoi? Äitisikö?
Minä uskon mieluummin, että kyse on odottamisesta.
Oliko äiti odottamisen arvoinen?
Syömään!
Etkö sinä tule? - Tulen kohta.
Etkö sinä syö?
Mitä? Oletko hullu?
Minusta tulee miehesi.
Äiti tappaa minut. - Hän hädin tuskin osaa puhua oikein.
Koko kylä sanoo häntä seonneeksi.
Ei auttanut, vai mitä?
Isäsi oli oikeassa.
Olet tottelevainen tyttö.
Kaiken sanomani jälkeenkin? - Onko siellä kaikki hyvin?
On!
Pane keskisormesi sisään.
Tunnustele ja etsi -
eräänlaista seinämää.
Tee kuten sanon, Isaura.
Ojenna sormesi.
Varovasti. Älä tee sitä, missä se idiootti epäonnistui.
Jos pysyt puhtaana ja hiljaa, löydät kyllä toisen pojan.
Sitä idioottia et nimittäin nai.
Etsimme sinulle toisen miehen.
Sen jälkeen -
sinun täytyy vain laittaa hyvää ruokaa ja kattaa hänelle pöytä joka päivä,
niin elämä jatkuu tavalliseen tapaan.
Tunnetko mitään?
Etkö pysty edes tähän, Isaura?
Lootuksenkukkia, neilikoita... Olen kokeillut kaikkea.
Onko teillä gerberoita?
Ei, mutta näitä on. Terälehdet ovat tuoreita ja varret vielä ohuita.
Ne ovat kuin neitseellisiä.
Anteeksi.
Kiitos, mutta sanoinhan jo, ettei sinun tarvitse olla huolissasi.
Jos jatkat aikailua, lopulta jopa tuo lakkaa tavoittelemasta sinua.
Aviomies se on hinttikin, ja parempi kuin ei mitään.
Häntä ei tarvitse edes koskettaa.
Aiotko tällä kertaa kuunnella minua?
Tahdon.
Antonino.
Tahdotko... - Tahdon.
Voit suudella morsianta.
Puuttuvien asioiden ja hiljaisuuden painamana -
nainen tunsi olevansa kuin pieni atomi näkymättömässä ilmassa.
Naisen sisimmässä oli loputon tyhjyys,
eikä juuri mikään tuottanut hänelle iloa.
Sisimmässään nainen putosi koko ajan.
Kalastaja olisi voinut olla taas yksi häneltä iloa riistävä mies,
ja naisen ilo oli jo melkein kokonaan loppu.
MELKEIN ONNELLISET
Rakkaus pilaa kaiken.
Se pilaa kaiken.
Minäkin puhun joskus itsekseni.
Kun minuun sattuu,
tulen tänne ja huudan ääneen.
Niin kovaa kuin pystyn.
Meri ei tuomitse...
Auttoiko se?
Minun on mentävä kotiin.
Minä asun tuolla.
Jos haluat -
huutaa taas huomenna...
Onko nukella nimi?
Ei.
Senkö takia se on niin onnellinen?
Haluatko? - En.
Ei minulla ole nälkä. - Tein nämä itse.
Tämä on...
Tämä on Camilo.
Hän on Isaura.
Söittekö kaiken hillon?
Minä teen lisää.
Teille molemmille.
Seurusteletteko te?
Minusta näyttää siltä.
Onko sinulla lapsia?
Haluatko lapsia?
En ole ajatellut asiaa.
Mutta sinähän olet nainen.
Ja sinä olet poika.
Mennään suihkuun. Tule. - Hyvä on.
Hän söi ruusun piikkejä ja eläinten kakkaa.
Hän joi kuravettä ja kukon verta.
Hän jopa hieroi nokkosia kurkkuunsa, mutta puhuu yhä korostuksella.
Toipuuko hän?
Tuon pitäisi jäädä sinulle.
Annan sen mieluummin köyhille.
Niin puramme sellaista, mitä ei olisi koskaan pitänyt tapahtua.
Toista sitä pitkään ja anna ruokaa vasta sitten.
Niin se oppii. - Sillä on nälkä.
Jos opetat ensin ja ruokit sitten, se ei unohda.
Haluatko nähdä? Tassu.
Tassu.
Hei, tassu! - Noin. Ruoki se nyt.
Se ei antanut kumpaakin tassua.
Vatsa täynnä oppii paremmin. - Sinä, ei koira.
Miksen saa ruokkia nälkäistä koiraa?
Nyt ostat sormuksen.
Sitten hän on ikuisesti sinun.
Sormus osoittaa, miten rakastat häntä.
Tietääkö sormus? - Ai mitä?
Siis miten joku rakastaa.
Niin se vain toimii.
Se sormusko?
Hyvitykseksi siitä edellisestä.
Hyvää, mutta isä tekee parempaa.
Rakastatko Isauraa?
Tavallaan.
Sepä mukavaa.
Hänellä on yhä sormus sormessaan.
Minulla ei ole. - Sehän on vain sormus.
Ei hän voi olla tyttöystäväsi. - Täällä ei puhuta noin.
Ei hän rakasta Isauraa. Ei rakkaus ole noin haurasta.
Millaista se on? Tiedätkö sinä?
En, mutta tiedän, ettei perseestä syntynyt voi rakastaa.
Keneltä kuulit tuollaista?
Isoisältä. - Onneksi hän ei ole täällä.
Minun täytyy auttaa äitiä.
Hei.
Oletko vihainen minulle?
En ole vihainen.
Aiotko rangaista minua?
Miksi?
Koska niin se toimii.
Minne sinä menit sinä yönä?
Vaimonsa kuoltua -
vanhus jatkoi pojan kasvattamista.
Hän ajatteli, että lapset voisivat olla kuin kosto kuoleman lopullisuudelle.
Että kasvattamiensa lasten kautta ihminen voisi elää pidempään.
Hän katsoi ottopoikansa olevan hänen perintönsä.
MUISTOJEN TAHRAAMA POIKA
Katsopa, kuka tuli.
Carminda tuli tervehtimään.
Kuuntelepa, mitä kerron, poika. Carminda on aina täällä lähellä meitä.
Siksi soitan aina tätä levyä. Tämä oli hänen lempikappaleensa.
Sillä tavalla hän on aina lähellämme.
Tämä oli isoäitisi resepti.
Hän käytti tuoretta tonnikalaa,
mutta säilykkeet toimivat myös.
Ruoka on kohta valmista.
Syö kaikki, niin voimasi kasvavat.
Joskus minua ei nimittäin enää ole,
ja sinä levität kaikkiin kyliin tarinaa syvästi rakastaneesta pariskunnasta.
Saat kantaa sanomaa rakkaudesta, joka innoittaa monia.
Varsinkin niitä, jotka sitä eniten tarvitsevat.
Nyt saat kaksi lusikallista hilloa, kuten pyysit.
Tämä on herkullista.
Tässä.
Kuuntele minua, poika.
Rakkaus miehen ja naisen välillä on perheen valtaistuin.
Sinun täytyy ymmärtää se. Kuuntele isoisääsi ja isoäitiäsi.
Kun olet syönyt, vaihda vaatteet. Messu odottaa.
Hei, mummi. Luen uutta kirjaa. Se on tosi hyvä.
En aio kuolla viikon päästä.
Kauanko se olikaan? - Etkö ikinä kyllästy tähän tarinaan?
En. - Istu alas.
Aina kun potilas tuli isoäitisi vastaanotolle,
hän kysyi aina aluksi, lukiko tämä mitään.
Jos vastaus oli ei, hän sanoi: "Tarvitset kirjan ja nopeasti.
Muuten näemme hautajaisissasi kahden viikon päästä."
Potilas lähti vastaanotolta suoraan kirjakauppaan.
Muistutat häntä valtavasti.
Entä äitini? Millainen hän oli?
Etkö ikinä aio kertoa mitään?
Sinä putosit taivaasta, Camilo. Taivaasta.
Kiitos.
Tämä oli isoäitisi lempikirja. - En kuole kahden viikon päästä.
On kiva nähdä, että opit asioita.
Voidaanko ostaa? - Toki.
Kiitos.
Kaksi churroa, kiitos. - Hyvä on.
Tässä.
Ole hyvä. - Kiitos.
Tule.
En voi altistaa sinua tuolle. - Hän vaikutti mukavalta.
Istu siihen. - Selvä.
Isäni kertoi minulle monia tarinoita.
Kerron sinulle tapahtumasta, jonka näin kylässä meren rannalla.
Se on tarina tribadista. Siksi sanottiin toisia naisia jahtaavia naisia.
Hän ei pitänyt vain naisista ja sai naimisissa olevan miehen kanssa lapsen.
Hän muutti lapsen kanssa luolaan.
Kyläläiset luulivat hänen palanneen kunnon naiseksi,
mutta eivät ne ihmiset ikinä muutu.
Muutaman vuoden päästä eräs mies löysi sen naisen vanhimman tyttärensä sängystä.
Hän raahasi naisen tukasta tänne, missä koko kylä odotti.
Annettuaan hänelle opetuksen hän ripusti ruumiin tuonne kaikkien nähtäväksi.
Poikaparka varttui yksin luolassa.
Kuuntele nyt, mitä sanon.
Hintit ja tribadit ovat kelvottomia ihmisiä.
Samoin narkkarit, huorat, surffaajat ja laulajat.
En halua, että olet tekemisissä sellaisten ihmisten kanssa.
He opettavat vielä ihmiset syntymään perseestä.
Asun kuumassa paikassa.
Täällä on paljon hyttysiä, ja kukissa on perhosia.
Mikä hätänä?
Voit kertoa minulle.
Isoisä kertoi minulle paljon tarinoita.
Kerran hän kertoi pojasta, joka varttui yksin luolassa.
En tiedä sinusta mitään.
Keneltä opit, mikä on oikein ja mikä väärin?
MAAILMAA MULLISTAVA INTO
Löysin nämä meikit äitisi huoneesta.
Ne ovat vanhoja, mutta tekevät sinusta kauniin.
Miten haluat hiuksesi?
Auki.
Saanko?
Sulje silmäsi.
Hyvä.
Katso ylös.
Anteeksi.
Jatka vain.
Onko rakkaus -
odottamista, vai pilaako se kaiken?
En tiedä.
Lukisin silti mielelläni, mitä sitten kirjoitatkin.
Herttainen tyttö, vai mitä?
Matilde tarvitsi apua kotitöissä sinun lähdettyäsi.
Apulainen oli vahva kuin härkä, mutta ei kestänyt kauaa.
Hän jätti tytön yksin tähän maailmaan.
Monta eläintä kasvattanut Matilde pystyy... - En ole mikään eläin!
Et olekaan.
Hei, Crisóstomo.
Onko totta, että tapailet sen hintin vaimoa?
Ymmärrän toki, miksi hän haluaisi toisen miehen.
Sellainen mies ei hoida edes perusasioita.
Vain homo päästäisi vaimonsa seikkailemaan noin.
Anna hänen olla. Ei hän häiritse ketään.
Tyttöystäväsi aviomies -
on kaksipäinen käärme.
Iskee molempiin suuntiin.
Ole varovainen, tai hän yllättää vielä sinut.
Olet tyttösi kanssa, ja äkkiä perseessäsi on jotain.
Sanooko hän ikinä mitään?
Otan molemmat.
Meidän piti syödä kalaa ja hilloa.
Niin, mutta tänään saamme varmaankin vieraita.
Halusin kutsua Antoninon äidin ja sen tytön.
Ei Antoninoa.
Ei siitä kojusta.
Miksei? - Se on saastaa.
Kaksi, kiitos. - Totta kai.
En halua.
Minä syön sitten molemmat. - Hyvä on.
Ole hyvä.
Tässä. - Ei, ne on jo maksettu.
Pojan isoisä maksoi ja häipyi.
Onneksi sinulla ei ole niin kova kiire.
Kiitos.
Ole hyvä.
Mennään.
Tuotako sanot saastaksi?
Näetkö kaikki nuo ihmiset?
He kaikki ovat eri isien ja äitien lapsia. Olemme peräisin monista ihmisistä.
Olemme kaikki sisaruspuolia.
Niin monet unelmat kulkeutuvat yhdeltä toiselle,
että kukaan ei ole ikinä yksin.
Kuka opetti sinulle tuon?
Sinä.
Tässä.
En minä pysty syömään kahta.
Ei olisi tarvinnut.
Tulkaa sisään.
Mikä sinun nimesi on? - Mininha.
Olet tosi sievä. - Kiitos.
Mukavaa, että tulit, Matilde.
Oletpa sinä kauniina.
Taiteilija oli poikasi. Hän teki meikkini.
Osaatko sinä meikata?
Hei, äiti.
Hei.
Tässä on poikani Camilo.
Näytät aivan isältäsi. - Tulen isääni kaikessa.
Enpä tiedä ihan kaikesta.
Se on iloinen nähdessään sinut.
Mikä sen nimi on?
Päätä sinä.
Huolehtisitko siitä puolestani?
Ei, kiitos.
Haluaisin nostaa maljan. On hienoa jakaa tämä ateria kanssanne.
Saanko minäkin vihdoin juoda? - Ei käy.
Tämä tuoksuu ihanalta.
Laitatko aina näin hyvää ruokaa kotonanne, Isaura?
En minä osaa tällaista.
Camilo laittoi ruoan, ja Crisóstomo antoi kotinsa käyttöömme.
Kotimme. - Mitä?
Meidän kotimme.
Camilo, minä lähetän Mininhan kouluun. - Hienoa.
Hankin kirjatkin jo valmiiksi. Kerro hänelle, millaista koulussa on.
Matematiikanopettaja on tosi kiva. - Onko kirjatunteja?
Sellaisesta tykkäisin, mutta en osaa vielä lukea.
Olen kertonut opiskelun tärkeydestä.
Siellä tapaa uusia ihmisiäkin.
Voisitko esitellä hänet koulussa nuoremmille pojille?
Hänen on tärkeää nähdä, miten komeita he ovat.
Isaura, sinä nait Antoninon. Sinun pitäisi palata kotiin miehesi luo.
Hän on nyt perheesi.
Perhe voi koostua erilaisista asioista, rouva Matilde.
Antonino, sinä et kuulu tänne. Lähdetään.
Olen onnellinen täällä.
Tule. Mennään.
Mininha.
Teit sitten mitä vain, tämä vastaa aina hymyllä.
Kiva, että pidät kirjoista. Minäkin kirjoitan kirjaa.
Jos haluat, luen sen sinulle joskus. - Se olisi kivaa.
Pidä pojastani huolta.
Anteeksi.
He tunsivat itsensä aina vain äärettömämmiksi,
eivätkä he enää pudonneet.
He eivät enää tarvinneet sanoja.
He kommunikoivat tunteidensa voimakkuuden kautta.
TUHANNEN MIEHEN POIKA
PERUSTUU VALTER HUGO MÃEN KIRJAAN O FILHO DE MIL HOMENS
HENRIQUELLE, IVETELLE JA JAIROLLE
Tekstitys: Riku Kanninen