Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Egy kis tengerparti faluban
van egy régi mondás:
„Aki mindent megtesz azért, amire vágyik,
azt megjutalmazza vele a világ.”
Így már te is tudod, hol vannak a halak.
Tessék!
Egy férfi betöltötte a 40. életévét,
és emésztette a bánat, amiért nem született gyermeke.
Végtelen űr tátongott benne,
és alig volt valami, ami boldogságot hozott az életébe.
Legbelül egyre mélyebbre zuhant.
Olyan nagy álmokat dédelgetett, hogy minden akadály
csak apró visszavetést jelentett, de soha nem gondolt arra, hogy feladja.
I. FEJEZET
AMIKOR AZ EMBER ELÉG NAGYOT ÁLMODIK,
A SORS VALÓRA VÁLTJA
GYERMEKTELEN APA APÁTLAN GYERMEKET KERES
Még nem láttam nála furcsábbat. Sose szól hozzánk, ugye, apa?
- Mi nem szólunk őhozzá. - Olyan magának való.
Kellett neked emlegetni.
Sok sikert!
Nem vagy valami bőbeszédű.
Miért?
Egyesek a sorsra fogják.
Mások a véletlenre.
De bármi is a helyzet, ez került a kezembe.
A fiú tonhalkonzerven élt. Sosem mozdult az öreg mellől.
Tessék!
Megérintheted. Bármit tehetsz.
Mindig visszamosolyog rád.
Éhes vagy?
Mid van?
Van zsabotikábalekvárod?
Van fám.
- Fád? - Zsabotikábafám.
Szedd meg!
Csinálok neked.
Miért nem veszel a piacon?
Mert el tudom készíteni.
Hogy hívnak?
Crisóstomo.
Fura.
Camilo.
Ne!
Jobb, mint a halkonzerv.
Camilo?
Ez az! Okos fiú!
Igen, ez az.
Mikor megyek vissza a suliba?
Ez jéghideg!
Mindennap gyalog kell bejárnom?
Crisóstomo!
Templomba megyünk. Kelj fel!
Már feltalálták az ajtót.
Tudom.
Miért?
Mindegy.
Menjünk!
Itt várok.
Nem ismertem anyámat.
Semmit sem tudok róla.
A nagymamámról sokat tudok, de őt sem ismertem.
Bárcsak lenne anyám!
Találhatnál feleséget.
Én?
Igen.
Nem igazán tudom, hogy kell.
Sosem randiztál senkivel?
Nem jó, hogy ketten vagyunk?
Nem vagy boldog?
De, csak...
lehetne jobb is.
Sokkal jobb.
Van gerberája?
Csak amit lát. Friss szirmok, zsenge szár.
Még nem nyílt el.
Hahó!
Elnézést!
Kérem!
Nyolcvanvalahány centis magasságával
még a legalacsonyabb kerítésen sem látott át.
Ilyennek látták a törpenövésű nőt.
Jó reggelt!
Emberi virágnak tartották...
Jó reggelt!
...akit öntözni és gondozni kell.
Mindig.
Nem voltak nagy igényei.
Csak élvezte az iránta való érdeklődést.
II. FEJEZET
A BOLDOGTALANOK SZERETETE
- Készen állsz? - Még nem.
- Semmi baj, várunk. - Nem kell sietni.
Hoztam a lányom felsői közül, biztos jó lesz.
Hoztam takarót. Szeles az idő odakint.
Köszönöm, de mondtam, hogy ne aggódjatok értem.
Igen, tudom, de akkor sem kellene kimozdulnod.
Igaz.
Sokat esett és szörnyű szél fúj odakint.
A kis csontjaid nem bírják.
- Nem. - Óvatosan!
Használnak a gyógyszerek.
- Jól vagyok. - Remek.
Lányok, az én életem sem könnyű.
A férjem sokat dolgozik, alig látom.
Az enyém sokat utazik.
De ha otthon van, lesem minden kívánságát. Ő is az enyémet.
Amióta elvesztettem a férjemet, a lányomnak keresek társat.
Eddig semmi.
Mindennap imádkozom érte, hogy találjon egy rendes férfit.
Sok a szemét alak.
- Így van. - Többet kell imádkoznunk.
Mivel nincs melletted senki, engedd, hogy gondoskodjunk rólad!
Nem kell.
Még mindig keresem az igazit, akinek hatalmas szíve van.
De ez veszélyes.
Egy férfi kárt tehet benned.
Főleg...
egy olyan férfi...
akinek hatalmas a szíve.
Ha egy férfi átöleli,
összenyomja a tüdejét, elszorítja a torkát.
Félbehasítja.
A teste törékeny, de megvan a magához való esze.
Nem gondol olyanra, amit nem akar.
Doktornő, mi értelme egy akkora ágynak?
Hatalmas.
Doktornő, az, hogy törpe nő szerelemről álmodik...
Franciscának hívják.
A szerelem normális emberek számára is ritkán adatik meg.
Mi a normális?
Sokan megfordulnak a klinikámon, de normálist még sosem láttam.
- Nincs mellette férfi, csak mi... - Doktornő, segítenünk kell neki.
- A reggeli rosszullétek. - Tényleg.
De ez normális a terhesség korai szakaszában.
Kérem, távozzanak, hadd folytassam a munkámat!
És ha elfogadnak egy orvosi tanácsot...
törődjenek a maguk dolgával!
A doki szerint a baba jól van.
És megnyugtatott, hogy ő nem lesz törpe.
A múltkor nyitva hagytad a hálószobád ajtaját, és...
Láttuk az új ágyadat.
Jó nagy, nem?
Biztos nem azért vetted, hogy csak aludj benne.
Igen, terhes vagyok.
De a gyerek nem szerelem gyümölcse.
Gyakran jöttek ide férfiak, próbáltak bejutni az ágyamba.
Ha nem akartam, nem nyitottam ajtót.
De ha a testem akarta, engedtem.
Gyorsan lezavartam,
mert legalább egy kicsit úgy éreztem, mintha szeretnének.
Amikor az egyik hozzám ért...
akkor is, ha csak magára gondolt...
vagy egy másik nőre...
elég volt, hogy becsapja a szívemet.
A szív szűkölködik.
És örül minden...
ölelésnek.
Minden érintésnek.
Minden csóknak.
Szóval...
jött egy férfi...
Aki csak kihasznált.
Attól nem lesz terhes, ha végigmegy az utcán.
A testem törpe, nem az agyam.
Szóval megerőszakolták?
Senki sem bántott.
Tessék!
Felírtam a neveket, akikre emlékszem.
Egyikük az apa.
Nem tudom, hogy le kell-e tartóztatnia őket az apasági teszthez.
Nem kell semmi, csak egy kis anyagi segítség.
Egyedül nevelem fel a gyereket.
Szinte minden férfi rajta van.
Még az apám is.
„Öltsétek fel az Isten fegyverzetét,
hogy az ördög cselvetéseinek ellenállhassatok!”
Levél az efezusiaknak, 6:11.
Isten fegyverzete megvéd minket, és segít a győzelemben.
A győzelmet itt találjuk,
az Atyával, Isten házában.
A házban, ami a tiétek.
Ami a tiétek,
az a miénk is.
Azért, mert Isten
a végtelen szeretet.
Doktornő, mi van, ha a babának ez még korai?
Minden rendben lesz. Itt vagyok, ne aggódjon!
Ha nem élem túl, Camilo legyen a neve!
- Erősen vérzik. - Camilo. Gyerünk!
Ollót!
Nem lélegzik.
Újra kell élesztenünk.
Egy, kettő, három.
- Egy, kettő. - Egy, kettő, három.
Szívverés?
Egy.
- Kettő. - Még semmi.
Egy, kettő.
Egy, kettő, három.
Egy, kettő.
- Egy, kettő, három. - Szívverés?
Semmi.
Kisfiúként a fejecskéje az anyja ölében pihent,
aki a haját simogatta.
Az anya azt hitte, az az élet rendje, hogy férfit neveljen a fiából,
aztán várja az unokákat,
és ezzel teljesíti a kötelességét.
Azonban a fiú
más lett, mint a többi.
És az anyja meleg ölelése megváltozott.
III. FEJEZET
AZT HITTÉK, HOGY OLYAN TÖRÉKENY ÉS HASZONTALAN, MINT A VIRÁGOK
Anya, kimehetnék a mosdóba?
Jobban van az arcod?
Még elkaphatsz valamit, ha a mocskát takarítod.
Csak meleg, nem fertőző beteg.
Azt csak hiszed. Az itteniektől minden kitelik.
Egyszer karóba húztak egy nőt, aki a lányokat szerette.
Felállították a főtéren, a templom mellett, hogy mindenki lássa.
A zsaruk nem tettek semmit. Sem érte, sem a többiekért.
Mert bármit mond a törvény, az emberek ítélkeznek.
És ha kirúgnám?
Egyes gyerekek rossznak születnek.
Meddig akarsz még véres törölközőt súrolni?
Isten ilyen fiút szánt neked. És ha meggondolta magát?
Fogj egy kést, és vess véget ennek!
Ha nem te, akkor valaki más teszi meg.
Sosem fogod megérteni az anyai szívet.
És ha ez Isten akarata?
Soha többé nem akarok csalódást okozni.
Visszatért a láz.
Vegyél be gyógyszert!
A férfiak nem sírnak.
Hideg van. Nem veszel kabátot?
Szia! Nem tudod, hogy merre van a piac?
Menj egyenesen!
Elvigyelek?
Sietsz?
Késtél.
Rengeteg lány van a faluban.
Válassz egyet! Nősülj meg, csinálj gyereket!
Unokát szeretnék.
Ez az élet rendje.
Akarod-e az itt megjelent Antoninót törvényes férjedül?
Tisztelni és szeretni fogod jóban, rosszban, egészségben...
Igen.
Antonino!
Antonino?
- Akarod-e... - Igen.
Csókold meg az arát!
Amióta a szomszéd fiúnak ígérték a kezét,
a lány megtanulta, hogy a szabadság a házasságban rejlik
és a lába között.
Azt hitte, hogy a lába köze
horogként akad a fiú farkára.
És ez a képzeletbeli horog örök hűséget és életre szóló társaságot biztosít.
IV. FEJEZET
A FÉRFIAK MIND EGYFORMÁK VOLTAK,
CSAK A NŐK KÜLÖNBÖZTEK
A CSILLAGOK OLYANOK, AKÁR A SZENTJÁNOSBOGARAK.
Mondtam, hogy ne vesztegesd az időd butaságokra.
Talán jut neked egy kis boldogság, mielőtt meghalnál, drágám.
- Egy kicsi, ha szerencséd van. - Ne tűzd fel, így jó a hajam.
A te korodban nekem nem volt ilyen szabadságom.
Születésed óta ismered.
- De akkor is óvatosnak kell lenned. - Mivel?
A mai fiatalok mindennel sietnek.
És a lányok nyílt sebbel a lábuk között születnek.
És a fiúk a legkegyetlenebb módon csapnak le a sebre.
De te ne akarj játékszer lenni!
Ha túl korán odaadod magad neki, magányosan öregszel meg.
- Úgy tűnik, te idegesebb vagy, mint én. - Idegesebb?
Nézz a tükörbe!
Nők vagyunk.
A pletykák céltáblái. Képzeld, mit mondanak, ha elsieted!
Csak azt akarom, ami a legjobb neked.
Gyönyörű vagy.
Szeretni fog téged.
Maradsz vacsorára?
Nem. Anyám azt mondta, ma otthon kell ennem.
- De köszönöm. - Kár.
Fasírtot sütöttem.
Megtanítottam rá Isaurát.
Dona Maria, olyan szórakozott vagyok. Nem vettem észre, hogy francia.
Nem az. Csak amióta az eljegyzésünk napján felébredt, így beszél.
Igaz?
Az orvos szerint ez ritka betegség. Külföldiakcentus-szindróma.
De dolgozom rajta.
Népi varázslatokkal kezelem.
Jobbak, mint amit az orvos felír.
Nemsoká elmúlik.
Nekem vissza kell mennem a műhelybe.
Elnézést!
Én is megyek.
Így tudtok beszélgetni.
Ne! Anyám megölne, majd az apám is, aztán veled is végezne.
Ne! A csókod nyomot hagyna, és apám észrevenné.
Nem fogja, esküszöm.
Annyira akarlak. Ne mondd, hogy te nem akarsz engem!
Akarlak.
De nem akarom elsietni.
Jobb, ha elmész.
Nyisd ki! Nem szeretem, ha zárva van.
Miért rohant el így?
Késésben volt otthon a vacsoráról.
A szerelem mindent tönkretesz, Isaura.
- Csak beszélgettünk. - Komolyan.
A szerelem mindent tönkretesz.
Megint parfümöt ittál?
A varázslatok nem működnek, anya.
Vedd be a gyógyszered!
A szerelem mindent tönkretesz.
Amikor nagyapád megtanított rá,
fogalmam sem volt, mennyi időbe telik, hogy pontosan illeszkedjen.
A szerelem mindent tönkretesz?
Ezt ki mondta? Anyád?
Én azt vallom, hogy a szerelem a várakozásról szól.
Megérte várni anyára?
Kész a vacsora!
Te nem jössz?
De, mindjárt.
Te nem eszel?
Megőrültél?
A feleségem leszel.
- Anyám meg fog ölni. - Anyád összevissza beszél.
Mindenki azt mondja, elment az esze.
Nem vált be, ugye?
Apádnak igaza volt.
Engedelmes lány vagy.
- Azok után, amit mondtam? - Minden rendben?
Igen.
Dugd be a középső ujjadat!
És afféle falat...
fogsz érezni.
Tedd, amit mondok, Isaura!
Nyújtsd ki az ujjadat!
Óvatosan! Ne úgy csináld, mint az az idióta!
Ha tisztán tartod magad és csendben maradsz,
majd találsz másik fiút, mert ahhoz a rohadékhoz nem mész hozzá.
Keresünk neked másik férjet.
Azután csak légy ügyes a konyhában,
mindennap terített asztallal várd, és akkor az életed sínre kerül.
Érzel valamit?
Még erre sem vagy képes, Isaura?
Lótuszvirág, szegfű... Mindent próbáltam.
Van gerberája?
Csak amit lát. Friss szirmok, zsenge szár.
Még nem nyílt el.
Elnézést!
Köszönöm.
De már mondtam, elbírom egyedül is.
Ha tovább vársz, még ő sem koslat utánad.
Egy homár férj is férj. Jobb, mint a semmi.
És egymáshoz sem kell érnetek.
Ezúttal hallgatsz rám?
Igen.
Antonino?
- Akarod-e... - Igen.
Csókold meg az arát!
Hiány és csend terhe alatt
a lány apró atomnak érezte magát a levegő láthatatlanságában.
Végtelen űr tátongott benne,
és alig volt valami, ami boldogságot hozott az életébe.
Legbelül egyre mélyebbre zuhant.
A halász talán csak egy másik férfi, aki megfosztja az örömétől.
De szinte már semmi öröme sem volt.
V. FEJEZET
A MAJDNEM BOLDOGOK
A szerelem mindent tönkretesz.
Mindent tönkretesz.
Néha én is beszélek magamban.
Amikor fáj,
akkor csak idejövök és kiabálok.
Amilyen hangosan tudok.
A tenger nem ítélkezik.
Segített?
Haza kell mennem.
Én ott lakom.
Ha szeretnél...
holnap újra kiabálni...
Van neve a babának?
Nincs.
Ezért olyan boldog?
- Kérsz? - Nem.
- Nem vagyok éhes. - Én csináltam.
Ő itt...
Ő itt Camilo.
Ő pedig Isaura.
Megettétek a lekvárt?
Főzök másikat.
Mindkettőtöknek.
Ti most jártok?
Úgy tűnik.
Van gyereked?
Akarsz?
Sosem gondoltam rá.
De te nő vagy.
Te meg gyerek.
Ideje zuhanyozni.
- Gyerünk! - Oké.
Rózsatövist és állati ürüléket evett.
Sáros vizet és kakasvért ivott.
Még csalánnal is kezelte a torkát.
De az akcentusa megmaradt.
Rendbe fog jönni?
Szerintem tartsd meg!
Inkább a szegényeknek adom.
Így helyrehozzuk, aminek nem kellett volna megtörténnie.
Ismételd újra és újra! Csak akkor adj neki, ha megcsinálta!
- És szót fogad. - Éhes.
Ha előbb tanítod, és aztán eteted, nem felejti el. Megmutassam?
Pacsit!
Adj pacsit!
- Pacsit! - Na tessék! Most adj neki!
Nem használta mindkét mancsát.
- Tele hassal jobban tanulsz. - Te. Nem a kutya.
De ha éhes, miért nem adhatok neki?
Most gyűrűt veszel?
Hogy örökre a tiéd legyen?
A gyűrű azt mutatja, mennyire szereted.
- A gyűrű tudja? - Micsodát?
Hogy valaki mennyire szeret.
Ez így működik.
Így működik?
Kárpótlás a múltkoriért.
Finom. De apámé finomabb.
Szereted Isaurát?
Mondhatni.
Értem.
Még mindig az ujján van a gyűrű.
De nekem nincs.
Az csak egy gyűrű.
- Ha házas, nem lehetsz vele. - Itt nincs ilyen szabály.
Nem szereti Isaurát. A szerelem nem ilyen. Homár.
Akkor milyen? Tudod?
Nem, de aki elfajzott, az nem tud szeretni.
Ezt ki mondta?
- A nagyapám. - Még jó, hogy nincs itt.
Vigyáznom kell anyámra.
Idd meg!
Haragszol rám?
Nem haragszom.
Meg fogsz büntetni?
Miért?
Mert ez így működik.
Hová tűntél aznap este?
A felesége halála után
az öreg egyedül nevelte a fiút.
Úgy gondolta, hogy a gyerek afféle bosszú a halál véglegessége ellen,
hogy az ember a gyermekein keresztül, akiket felnevel, tovább élhet.
Úgy hitte, hogy az örökbe fogadott fia az öröksége.
VI. FEJEZET
AZ EMLÉKEKKEL SZENNYEZETT FIÚ
Nicsak, ki van itt!
Carminda jött beköszönni.
Jól figyelj arra, amit most mondok! A nagyi mindig itt lesz velünk.
Ezért teszem fel mindig ezt a lemezt.
Ez volt a kedvenc dala.
Így mindig közel lesz hozzánk.
Ez a nagyi különleges receptje volt.
Friss tonhallal csinálta,
de most a konzerv is megteszi.
Mindjárt kész a vacsora.
Edd meg, hogy nagyra nőj!
Mert egy nap már nem leszek melletted,
és azután minden faluban meséld el a pár történetét, akik szerették egymást!
Te leszel a hírnöke egy olyan szerelemnek, ami majd sokakat inspirál.
Főleg azokat, akiknek a legnagyobb szükségük van rá.
Ezúttal két kanál lekvárt teszek rá.
Ahogy kérted.
Isteni!
Tessék!
Figyelj rám, kölyök!
A szerelem a család trónja, férfi és nő között.
Ezt jól vésd az eszedbe!
Hallgass a nagyapádra és a nagyidra is!
Ha végeztél, öltözz át! Megyünk a misére.
Szia, nagyi!
Új könyvet olvasok. Tök jó.
Nem halok meg egy hét múlva.
- Mennyit is mondott? - Nem unod még ezt a történetet?
- Nem. - Ülj ide!
Valahányszor új páciens jött a nagyi klinikájára,
megkérdezte tőle, olvas-e valamit.
Aki nemmel felelt, annak azt tanácsolta,
sürgősen vegyen egy könyvet, különben maximum két hét múlva meghal.
A páciens egyenesen a könyvesboltba ment tőle.
Sokban hasonlítasz rá.
És anyám milyen volt?
Soha nem mondod el?
Te az égből pottyantál ide.
A mennyből.
Köszönöm.
Ez volt a nagyi kedvenc könyve.
Két hét múlva sem halok meg.
Olyan jó látni, hogy figyelmesen tanulsz.
- Nagyapa, veszünk? - Persze.
Köszönöm.
- Két churrót kérek. - Máris.
Tessék!
Parancsolj!
Köszönöm.
Menjünk!
- Nem tehetlek ki ennek. - De olyan kedvesnek tűnt!
- Ülj le! - Jó.
Apám sok történetet mesélt.
Elmondok neked egyet, ami egy tengerparti faluban történt.
Egy leszbi története.
Így nevezik azt a nőt, aki a lányokat szereti.
De ő nem csak a nőket szerette.
Gyereket szült egy nős férfinak.
Aztán barlangban élt a gyerekkel.
A falusiak azt hitték, hogy idővel rendbe jött.
De a ferde hajlamúak nem jönnek rendbe.
Pár évvel később
egy apa egy ágyban találta a legnagyobb lányával.
A hajánál fogva vonszolta a főtérre, ahol az egész falu várta őket.
Majd miután megleckéztették,
karóba húzták a főtéren, a nagy fa mellett, hogy mindenki lássa.
És szegény fia egyedül nőtt fel a barlangban.
Jól jegyezd meg, amit mondok!
A homárok és a leszbik haszontalanok.
Ahogy a drogosok, a prostik, a szörfösök és az énekesek is.
Nem akarom, hogy ilyenekkel barátkozz.
Elhitetik, hogy aki elfajzott, az normális.
„Meleg helyen lakom.
Sok itt a szúnyog és a virágokra pillangók szállnak.”
Mi a baj?
Nekem elmondhatod.
Nagyapa sok történetet mesélt.
Egyszer mesélt egy fiúról, aki egyedül nőtt fel egy barlangban.
Semmit sem tudok rólad.
Ki tanított meg rá, mi a jó és a rossz?
VII. FEJEZET
SZOKATLAN LELKESEDÉSE
MEGVÁLTOZTATTA A VILÁGOT
Ezt a sminket anyád szobájában találtam.
Régi, de szerintem gyönyörű leszel.
Hogy szereted a hajadat?
Leengedve.
Szabad?
Hunyd be!
Ez az!
Nézz fel!
Bocsánat!
- Nyugodtan írj tovább! - A szerelem...
várakozás, vagy mindent tönkretesz?
Nem tudom.
De szívesen elolvasnám, bármit is írsz.
Aranyos lány, ugye?
Anyád segítségre szorult a ház körül, miután elmentél.
A nő erős volt, mint a bika, de nem bírta sokáig.
Egyedül hagyta szegény lányt.
Elég szörnyeteget nevelt fel, hogy...
Nem vagyok szörnyeteg!
Nem. Nem vagy az.
Szia, Crisóstomo!
Igaz, hogy a buzogány feleségével jársz?
Értem, miért kell neki másik férfi.
Egy ilyen férjtől nem várhat házaséletet.
Csak egy homár engedné a feleségét így mászkálni.
Hagyd békén! Nem árt senkinek.
A barátnőd férje
egy kétfejű kígyó.
Két kapura játszik.
Vigyázz magadra, jó? Mert még meglephet.
Ott fekszel a nővel, és valami felcsúszik a seggedbe.
Soha nem mond semmit?
Mindkettőt kérem.
Nem halat eszünk lekvárral?
De, csak lehet, hogy ma vendégeink lesznek.
Szeretném meghívni Antonino anyját és a lányt.
Antoninót ne!
Tőle ne vegyél!
- Miért? - Söpredék.
- Kettőt kérek! - Máris.
Én nem kérek.
- Akkor mindkettő az enyém. - Rendben.
Tessék!
- A pénz. - Nem, ki van fizetve.
A nagyapja fizetett és elrohant.
Örülök, hogy maga nem siet.
Köszönöm.
Szívesen.
Gyere!
Söpredéknek tartod?
Látod ezeket az embereket?
Mindenki más-más anyától és apától van.
Sokféle embertől származunk.
Mint a...
féltestvérek.
Annyi álom száll egyikről a másikra,
hogy soha senki nincs egyedül.
Ki tanított erre?
Te.
Tessék!
Nem bírnék kettőt enni.
Nem kellett volna.
Gyertek!
- Hogy hívnak? - Mininha.
- Nagyon csinos vagy, tudod? - Köszönöm.
Matilde, örülök, hogy eljöttél.
Jól nézel ki, Isaura.
A fiad érdeme. Igazi művész. Ő csinálta a sminkemet.
Te tudsz sminkelni?
Szia, anya!
Szia!
Ő a fiam, Camilo.
Apádra hasonlítasz.
Mindenben rá hasonlítok.
Nem kell túlzásba esni.
Örül, hogy lát téged.
Mi a neve?
Adj neki te!
Vigyáznál rá helyettem?
Nem. Köszönöm.
Szeretnék tósztot mondani.
Örülök, hogy együtt vacsorázunk.
- Végre én is ihatok? - Kizárt.
Elképesztő az illata.
Otthon is mindig ilyen jól főzöl, Isaura?
Nem tudok így főzni.
Camilo csinált mindent, és Crisóstomo befogadott az otthonába.
- A miénkbe. - Tessék?
A mi otthonunk.
Figyelj, Camilo! Beíratom Mininhát az iskolába.
Szuper!
Már megvannak a tankönyvei.
- Mesélj neki, hogy milyen! - A matektanár nagyon kedves.
- Remek. - Van olvasásóra?
Érdekelne, de még nem tudok olvasni.
Mondtam neki, milyen fontos a tanulás.
- Új barátokat szerezni. - Igen.
Szeretném, ha bemutatnád
az ő korabeli fiúknak.
Fontos, hogy lássa, hogy milyen helyesek.
Isaura, hozzámentél Antoninóhoz. Szerintem haza kellene menned a férjedhez.
Már ő a családod.
Egy családot sok minden más is összeköthet, Matilde néni.
Antonino!
Nem tartozol ide. Menjünk innen!
Boldog vagyok itt, anya.
Gyere! Menjünk!
Mininha!
Bármit is teszel, ő mindig visszamosolyog rád.
Örülök, hogy szereted a könyveket. Éppen írok egyet.
- Ha szeretnéd, egy nap felolvasom. - Szeretném.
Vigyázz a fiamra!
Sajnálom.
Egyre végtelenebbnek érezték magukat, és többé már nem zuhantak.
Nem kellettek többé szavak.
Az érzéseik intenzitásán keresztül kommunikáltak.
EZER APA FIA
VALTER HUGO MÃE AZONOS CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
HENRIQUÉNEK, IVETÉNEK ÉS JAIRÓNAK
A feliratot fordította: Juhász Ildikó