Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
I en liten landsby ved havet er det et gammelt ordtak som sier:
"Om du ber om det som er rettmessig ditt, så skal verden gi deg det."
Nå vet du også hvor fiskene er.
Her.
En mann fylte 40 år
og bukket under for sorgen over ikke å ha fått barn.
Inni ham var det et endeløst tomrom,
og lite eller ingenting brakte ham lykke.
Mannen fortsatte å falle innover.
Mannen drømte så stort at hvert eneste hinder
bare var et lite tilbakeslag, men aldri en grunn til å gi opp.
KAPITTEL I
NÅR MAN DRØMMER STORT NOK
UTLIGNES VIRKELIGHETEN
FAR UTEN SØNN SØKER SØNN UTEN FAR
For en snodig skrue. Han snakker aldri med oss, far.
- Vi snakker aldri med ham. - Han holder seg for seg selv.
Snakker om sola.
Lykke til.
Du sier ikke stort, du.
Hvorfor ikke?
Noen kaller det skjebnen. Andre kaller det tilfeldigheter.
Faktum er at verden la dette i hendene mine.
Gutten overlevde på tunfisk på boks. Han ble værende hos den gamle mannen.
Du kan ta på ham. Gjør hva du vil.
Han vil alltid smile til deg.
Er du sulten?
Hva har du?
Har du jaboticaba-gelé?
Jeg har et tre.
- Et tre? - Et jaboticaba-tre.
Gå og hent litt, så skal jeg lage til deg.
- Kan du ikke bare kjøpe det? - Jeg vet hvordan man lager det.
Hva heter du?
Crisóstomo.
Rart.
Camilo.
Nei...
Det er bedre enn fisk på boks.
Camilo?
Sånn, ja. Flink gutt!
Veldig bra.
Når skal jeg på skolen igjen?
Det er iskaldt!
Må jeg gå så langt hver dag?
Crisóstomo.
Det er kirke i dag. Stå opp.
- Har du hørt om dører? - Ja.
- Hvordan det? - Nei, ingenting.
Kom igjen.
Jeg venter her.
Jeg kjente aldri moren min. Jeg vet ikke noe om henne.
Jeg vet mye om bestemor, men jeg kjente ikke henne heller.
Skulle gjerne hatt en mamma.
Du kan finne noen.
- Jeg? - Ja.
Jeg vet ikke hvordan man gjør det.
Har du aldri hatt kjæreste?
Har ikke vi to det fint nok?
Er ikke det nok?
Jo, men...
Det kunne vært bedre. Det kunne være dobbelt så bra.
Har du prestekrager?
Jeg har disse. Kronbladene er friske, stilken tynn.
Den er ikke avblomstret.
Unnskyld meg.
Med sine drøye 80 centimeter
så hun ikke engang over de laveste gjerdene.
Det var slik folk så den lille kvinnen.
God morgen.
Folk så på henne som en menneskelig blomst.
God morgen.
En som trengte å bli vannet og tatt vare på. Alltid.
Kvinnen ba ikke om mye.
Hun nøt den kjærligheten hun kunne få.
KAPITTEL II
DE ULYKKSALIGES KJÆRLIGHET
- Er du klar? - Ikke ennå.
- Det er greit, vi venter. - Ingen hast.
Her er noen topper fra datteren min. De bør passe deg.
Jeg tok med et teppe. Det blåser fælt ute.
Takk, men dere trenger ikke å bekymre dere for meg.
Du har sagt det, men du bør jo ikke gå ut.
Det er sant.
- Det har regnet mye, og vinden pisker. - De tynne beina dine tåler det ikke.
- Nei. - Vær forsiktig.
- Pillene fra legen virker. Det går bra. - Godt å høre.
Livet mitt er heller ikke enkelt. Mannen min jobber mye. Jeg ser ham knapt.
Min reiser mye.
Men når han er hjemme, tar vi godt vare på hverandre.
Siden min mann døde, har jeg prøvd å gifte bort datteren min.
- Ingenting ennå. - Jeg ber for datteren din.
At hun finner en god mann. Det er mange drittsekker.
- Helt riktig. - Vi må be mer.
La oss ta vare på deg, siden du ikke har noen.
Det trengs ikke.
Jeg leter fortsatt etter den rette. En mann med stort hjerte.
Det høres farlig ut.
En mann vil rive opp ditt indre.
Særlig
en mann med
stort hjerte.
En mann ville splitte lungene hennes, blokkere strupen.
Dele henne i to.
Kroppen hennes er skjør, men hun har et godt hode.
Hun vet hva hun vil.
- Men hva er poenget med en så stor seng? - Den er enorm.
- Tanken på at en dverg drømmer om en mann... - Hun heter Francisca.
Men kjærlighet er sjeldent nok for normale folk.
Normale folk? Jeg har sett mye rart på dette kontoret, men aldri det.
- Ingen av dem er det, men jeg... - Vi må hjelpe henne.
- Stakkaren er kvalm. - Det er sant.
Men det er helt normalt i svangerskapet, damer.
Kan dere gå nå? Jeg har mye å gjøre.
Og jeg skal gi dere et ekte medisinsk råd...
Pass deres egne saker.
Legen sier at barnet har det bra.
Han vil vokse som alle andre.
Soveromsdøren din sto åpen her om dagen, og vi...
Vi så den nye sengen din. Den var stor, hva?
Ikke en seng for å sove fredelig.
Ja, jeg er gravid. Men barnet er ikke frukten av kjærlighet.
Det har alltid kommet menn hit som ville få meg til sengs.
Når jeg ikke ville, åpnet jeg ikke.
Og når kroppen ville, åpnet jeg.
Det var raskt overstått,
men da følte jeg i hvert fall litt kjærlighet.
Når en av dem tok på meg...
...om han så bare tenkte på seg selv
eller en annen kvinne...
...så var det nok til å lure hjertet.
Hjertet har behov.
Og det verdsetter enhver
omfavnelse.
Hver berøring.
Hvert kyss.
Så...
...det var en mann...
Med et lite hjerte.
Du blir ikke gravid bare ved å gå rundt.
Jeg er liten, ikke dum.
- Så du ble voldtatt? - Ingen har gjort meg noe.
Her.
Jeg skrev ned navnene på mennene jeg husker.
En av dem må være faren.
Jeg vet ikke om du må arrestere dem eller få dem til å ta en test.
Jeg ber ikke om annet enn litt økonomisk hjelp.
Jeg skal oppdra barnet selv.
Nesten alle mennene i landsbyen?
Faren min.
"Ta på dere Guds fulle rustning,
så dere kan holde stand mot djevelens listige angrep."
Efeserne 6:11.
Guds rustning beskytter oss og hjelper oss å seire.
Seieren finner vi her,
hos Faderen, i Guds hus.
Huset som er ditt.
Som er ditt, som er vårt.
For Gud er uendelig kjærlighet.
Doktor, hva om barnet ikke er klart ennå?
Det kommer til å gå bra, kjære. Jeg er her med deg.
Hvis ikke, skal han hete Camilo.
- Blødningen, doktor. - Camilo. Skal vi se.
Kutt.
Han puster ikke.
Starter gjenoppliving.
Én. To. Tre.
- Én. To. - Én. To. Tre.
Hjerteslag?
Én.
- To. - Fortsatt ingenting.
Én. To.
Én. To. Tre.
Én. To.
- Én. To. Tre. - Hjerteslag?
Nei.
Som gutt lå han med hodet i morens fang mens hun strøk ham over håret.
Hun trodde livet handlet om å oppdra sønnen til å bli en mann
og vente på å få barnebarn, overbevist om at lovene slik ble oppfylt.
Men gutten...
Gutten var skjør.
Og hans mors varme fang forsvant.
KAPITTEL III
DET BLE TENKT AT HAN VAR LIKE SKJØR OG VERDILØS SOM BLOMSTER
Mamma, kan jeg gå på do?
Er ansiktet ditt bedre?
Du kan bli smittet med noe om du tar på ham.
Han er skjør. Det er ikke seksuelt.
Det er det du tror. Folkene her slo det ut av deg.
De kjørte en tykk stang opp i en kvinne som likte andre kvinner.
Hang henne opp på torget, rett ved kirken, til alles skue.
Politiet gjorde ingenting, verken for henne eller de andre kvinnene.
For uansett hva loven sier, vet folk hva som er rett.
- Hva om jeg kaster ham ut? - Noen barn vil alltid oppføre seg dårlig.
Hvor lenge skal du skrubbe blodige håndklær?
Gud ga deg den gutten. Hva om han ombestemte seg?
Ta en kniv og få slutt på dette.
Ellers vil noen andre gjøre det.
Du vil aldri forstå en mors hjerte.
Hva om det er Guds vilje?
Jeg vil aldri skuffe deg igjen.
Feberen er tilbake.
Ta en pille.
Alle menns tårer tørker ut.
Det er kaldt. Vil du ikke ha en jakke?
Hei. Vet du hvilken retning markedet er?
Bare kjør rett fram.
Vil du sitte på?
Har du det travelt?
Du er sen. Det er mange jenter i landsbyen.
Finn deg en. Gift deg, få barn.
Jeg trenger et barnebarn.
Det er meningen med livet.
Tar du Antonino til din ektefelle,
til å elske og akte ham, i gode og dårlige tider, i sykdom og...
Ja.
Antonino.
Antonino?
- Tar du... - Ja.
Du kan kysse bruden.
Siden dagen hun ble lovet bort til naboen,
hadde jenta lært seg at friheten lå i ekteskapet
og mellom beina hennes.
Hun trodde at en krok ville feste seg til guttens penis mellom beina hennes.
En tenkt krok som ville sikre lojalitet og livslangt selskap.
KAPITTEL IV
ALLE MENN VAR LIKE
FORSKJELLEN VAR BARE EN KVINNES BYRDE
STJERNENE FLØY SOM ILDFLUER.
Ikke kast bort tiden på tull.
Kanskje du kan nyte litt lykke før du dør, vennen.
- Litt, hvis du er heldig. - Nei. Jeg liker håret utslått.
Da jeg var ung, hadde vi ikke slike friheter.
Du har kjent ham siden du ble født.
- Men vær forsiktig. - Forsiktig med hva?
De unge i dag har det så travelt.
Og jenter blir født med et åpent sår mellom beina.
Guttene jakter på det såret på den verste måten.
Og du vil ikke bli et ludder.
Hvis du lar ham innta såret for tidlig, vil du bli gammel og ensom.
- Du virker mer nervøs enn meg. - Nervøs?
Se deg i speilet.
Vi er kvinner.
Folk elsker å sladre. De vil snakke om du forhaster deg.
Jeg vil bare ditt beste, jenta mi.
Du er vakker.
Han vil elske deg.
- Blir du til middag? - Nei. Mamma ba meg komme hjem til middag.
- Ellers takk. - Så synd. Jeg har laget kjøttboller.
Jeg har lært Isaura å lage dem også.
Dona Maria, beklager, men jeg har ikke lagt merke til at du er fransk.
Hun er ikke det. Hun begynte å snakke sånn da vi forlovet oss. Ikke sant?
Ifølge legen er det en sjelden lidelse. Utenlandsk aksentsyndrom.
Men jeg jobber med det.
Jeg har gjort noen tradisjonelle formler. De er bedre enn legens resepter.
Det går nok over snart.
Vel, jeg får gå tilbake til verkstedet.
- Ha meg unnskyldt. - Jeg skal også gå.
Så kan dere få snakke litt.
Nei. Mamma ville drepe meg, og pappa ville drepe oss begge.
Nei. Kysset ville etterlate et merke. Pappa ville se det.
Han gjør ikke det.
Jeg har så lyst på deg. Jeg kjenner at du vil ha meg også.
Jeg vil det.
Men jeg har det ikke travelt. Det er best du går.
Lukk opp. Denne døra skal ikke låses.
Hvorfor gikk han så brått?
Han måtte rekke middagen.
Kjærligheten ødelegger alt, Isaura.
- Vi bare snakket... - Jeg mener det.
Kjærligheten ødelegger alt.
Har du drukket parfyme igjen?
Trylleformler virker ikke, mamma. Ta medisinen din.
Kjærligheten ødelegger alt.
Da bestefaren din lærte meg dette, ante jeg ikke hvor lang tid det tar.
Ødelegger kjærligheten alt?
Hvem har sagt det? Moren din?
Jeg tror at kjærligheten handler om å vente.
Var det verdt å vente på mamma?
Maten er klar!
Kommer du?
Snart.
Skal du ikke spise?
Er du fra vettet?
Vi skal gifte oss.
- Moren min dreper meg. - Hun kan knapt snakke ordentlig.
Alle sier at hun er sprø.
Det funket ikke, hva?
Faren din hadde rett.
Du er en lydig jente.
- Etter alt jeg fortalte deg? - Er alt i orden der inne?
Ja da.
Stikk inn langfingeren.
Og kjenn etter...
...en slags vegg.
Gjør som jeg sier.
Strekk ut fingeren.
Forsiktig. Ikke gjør det den idioten ikke klarte.
Hvis du holder deg ren og stille, så finner du en annen gutt.
Du skal ikke gifte deg med den idioten. Vi finner en annen ektemann til deg.
Og da
trenger du bare å lage god mat og dekke bordet for ham hver dag,
så fortsetter livet som vanlig.
Kjenner du noe?
Klarer du ikke engang det?
Lotusblomster, nelliker... Jeg har prøvd alt.
Har du ingen prestekrager?
Nei, men jeg har disse. Kronbladene er friske, stilken er tynn.
De er ikke avblomstret.
Unnskyld meg.
Takk.
Jeg har jo sagt at du ikke trenger å bekymre deg.
Hvis du fortsetter å vente, vil selv han der gi deg opp.
En pyse er fortsatt en ektemann. Bedre enn ingenting.
Og han vil ikke ta på deg.
Skal du høre på meg denne gangen?
Ja.
Antonino?
- Tar du... - Ja.
Du kan kysse bruden.
Tynget av fravær og stillhet,
følte jenta seg som et lite atom, usynlig i luften.
Inni kvinnen var det et endeløst tomrom,
og lite eller ingenting brakte henne lykke.
Kvinnen fortsatte å falle innover.
Fiskeren kunne ha vært enda en mann som tok fra henne gleden.
Og hun hadde allerede nesten mistet all glede.
KAPITTEL V
DE NESTEN LYKKELIGE
Kjærligheten ødelegger alt.
Den ødelegger alt.
Jeg snakker også med meg selv iblant.
Når det gjør vondt,
kommer jeg hit og skriker høyt.
Så høyt jeg kan.
Havet dømmer aldri.
Hjalp det?
Jeg må hjem.
Jeg bor der borte.
Hvis du vil...
...skrike mer i morgen...
Har dukken et navn?
Nei.
Er det derfor han er så glad?
- Vil du ha? - Nei.
- Jeg er ikke sulten. - Jeg har laget det selv.
Dette er...
Dette er Camilo.
Dette er Isaura.
Har dere spist all geleen?
Jeg skal lage mer.
Til dere begge.
Er dere sammen?
Det ser sånn ut.
Har du barn?
Vil du ha?
- Jeg har aldri tenkt på det. - Men du er en kvinne.
Og du er en gutt.
Badetid.
- Kom. - Ok.
Hun har spist rosetorner og dyrebæsj. Hun har drukket sølevann og haneblod.
Hun har til og med gnidd nesle på halsen. Men aksenten er der ennå.
Vil hun bli frisk?
Behold den heller.
Jeg vil gi den til de fattige.
Slik kan vi angre det som ikke burde vært.
Gjenta det om og om igjen. Til slutt får han mat.
- Da adlyder han. - Han er sulten.
Lær ham trikset, så gir du ham mat. Da glemmer han aldri. Vil du se?
Gi labb.
- Gi labb. Kom igjen. Labb. - Sånn, ja. Og så mat.
Han tok ikke begge labbene.
- Man lærer bedre med full mage. - Du, ja. Ikke hunder.
Kan jeg ikke mate ham nå?
Kjøp en ring.
Da blir hun din for alltid. Ringen viser hvor høyt du elsker henne.
- Vet ringen? - Vet hva?
Hvor høyt man elsker noen.
Det er sånn det funker.
Funker det på en måte?
Siden vi spiste opp den andre.
Den er god. Men pappas er bedre.
Elsker du Isaura?
På min måte.
Det er fint.
Han har ringen på fingeren.
- Men det har ikke jeg. - Det er bare en ring.
- Du kan ikke treffe en gift kvinne. - Ikke snakk sånn.
Han kan ikke elske Isaura. Kjærlighet er ikke sånn.
- Så hvordan er den? Vet du det? - Noe som kommer ut ræva, kan ikke elske.
Hvem har lært deg det?
- Bestefaren min. - Godt han ikke er her.
Jeg må ta vare på mamma.
Hei.
Er du sint på meg?
Ikke sint.
Skal du straffe meg?
Hvorfor det?
Det er sånn det funker.
Hvor dro du den kvelden?
Etter sin kones død
fortsatte den gamle mannen å oppfostre gutten.
Han trodde barn var en slags hevn mot dødens endelighet.
At man levde lenger gjennom barna man oppfostret.
Han trodde den adopterte sønnen var ettermælet hans.
KAPITTEL VI
GUTTEN FORURENSET AV MINNER
Se hvem som er her. Carminda kom for å si hei.
Hør nøye etter, gutten min. Carminda vil alltid være her, nær oss.
Derfor spiller jeg alltid denne plata. Det var favorittsangen hennes.
Slik vil hun alltid være hos oss.
Dette var bestemors spesielle oppskrift. Hun brukte fersk tunfisk.
Men tunfisk på boks funker også.
Middagen er snart klar.
Spis, så du blir stor og sterk.
En dag vil jeg ikke være her lenger,
og da skal du fortelle historien til alle om et par som elsket hverandre dypt.
Du blir en budbringer av kjærlighet som vil inspirere mange.
Særlig de som trenger det mest.
Denne gangen har jeg i to skjeer med gelé. Akkurat slik du ba om.
Den er nydelig.
Her.
Hør på meg, gutt.
Kjærlighet er familiens trone. Og av menn og kvinner. Det må du forstå.
Hør på bestefaren din. Og bestemoren din også.
Gå og skift etterpå. Det er tid for messe.
Hei, bestemor. Jeg leser en ny bok. Den er veldig bra.
Så jeg dør ikke denne uka.
- Hvor lang er den igjen? - Blir du aldri lei?
- Nei. - Sett deg.
Hver gang en pasient kom til din bestemors klinikk med plager,
spurte hun alltid først om de leste noe.
Om de svarte nei, sa hun: "Du trenger en bok, snarest.
Ellers ses vi i begravelsen din om to uker."
Pasienten strenet rett til bokhandelen.
Du ligner sånn på henne.
Og moren min, hvordan var hun?
Skal du aldri fortelle det?
Du falt fra himmelen, Camilo. Du falt fra himmelen.
Takk.
- Det var din bestemors favorittbok. - Nå dør jeg ikke de neste to ukene.
Det er så fint å se deg lære ting.
- Kan vi kjøpe? - Selvsagt.
Takk.
- To churros, takk. - Greit.
Vær så god.
- Her. - Takk.
Kom.
- Jeg vil ikke utsette deg for det. - Han virket snill.
Sett deg der. Faren min fortalte meg mange historier.
Jeg skal fortelle deg om noe jeg så i en landsby ved havet.
En historie om de lesbiske. Kvinner som var med andre kvinner.
Men denne kvinnen likte ikke bare kvinner. Hun fikk barn med en gift mann.
Og dro for å bo med barnet i en hule.
Landsbyboerne trodde hun hadde innsett sine feil.
Men sånne folk forandrer seg aldri.
Noen år senere fant en far sin eldste datter i seng med den lesbiske.
Han dro henne etter håret helt hit, hvor hele landsbyen ventet.
Etter å ha lært henne en lekse hang de henne i det treet, til alles skue.
Og den stakkars sønnen hennes vokste opp alene i hulen.
Hør på hva jeg forteller deg.
Skruller og lesber duger ikke til noe som helst.
Akkurat som narkomane, prostituerte, surfere og sangere.
Jeg vil ikke at du omgås den typen folk.
De lærer menneskeheten å bli født ut av ræva.
Jeg bor på et varmt sted. Vi har mygg her, og sommerfugler i blomstene.
Hva er galt?
Du kan si det til meg.
Bestefar fortalte meg mange historier.
En gang fortalte han meg om en gutt som vokste opp alene i en hule.
Jeg vet ingenting om deg.
Hvem lærte deg hva som er rett og galt?
KAPITTEL VII
MED SIN UVANLIGE ENTUSIASME
FORANDRET HAN VERDEN
Jeg fant litt sminke på rommet til din mor.
Den er gammel, men du vil se vakker ut.
Hvordan liker du håret?
Utslått.
Får jeg prøve?
Lukk øynene. Sånn, ja.
Se opp.
Beklager.
- Bare fortsett. - Er kjærlighet...
...å vente, eller ødelegger det alt?
Jeg vet ikke.
Men jeg vil gjerne lese det du skriver.
Hun er ei søt jente, hva?
Matilde trengte hjelp i huset etter at du flyttet ut.
Kvinnen var sterk som en okse, men hun varte ikke lenge.
Etterlot den stakkars jenta alene.
- Matilde har oppdratt nok beist... - Jeg er ikke et beist.
Nei.
Hei, Crisóstomo.
Er det sant at du treffer kona til homsen?
Jeg forstår hvorfor hun har en annen mann. En sånn ektemann tilfredsstiller ingen.
Bare en homse ville la kona si vandre rundt sånn.
La ham være. Han plager aldri noen.
Mannen til kjæresten din
er en tohodet slange. Knuller fra begge sider.
Pass deg. Han kan overraske deg.
Du ligger der med henne og noe sklir opp i ræva di.
Sier han aldri noe?
Jeg tar begge.
Skulle vi ikke ha fisk med gelé?
Jo, men vi får antagelig gjester i dag.
Jeg har invitert moren til Antonino og jenta.
Ikke Antonino.
Ikke den boden.
- Hvorfor ikke? - Han er avskum.
- To, takk. - Klart.
Jeg vil ikke ha.
- Da tar jeg begge. - Greit.
Vær så god.
- Her. - Nei, det er betalt.
Bestefaren hans betalte og stakk av.
Fint du ikke har det fullt så travelt.
Takk.
Selvsagt.
Kom.
Kaller du ham avskum?
Ser du alle disse menneskene?
Alle er barn av ulike mødre og fedre.
Vi kommer fra mange mennesker.
Vi er alle
halvsøsken.
Så mange drømmer sendes fra den ene til den andre
at ingen er alene.
Hvem lærte deg det?
Du.
Her.
Jeg kan ikke spise begge.
Du skulle ikke.
Kom inn.
- Hva heter du? - Mininha.
- For en søt jente du er. - Takk.
Matilde, så hyggelig du kom.
Du er nydelig, Isaura.
Det er sønnen din. Han er en kunstner. Han sminket meg.
Kan du sminke?
Hei, mamma.
Hei.
Dette er sønnen min, Camilo.
Du er prikk lik faren din.
Jeg tar etter ham i alt.
Kanskje ikke alt.
Han er glad for å se deg.
Hva heter han?
Du kan velge.
Kan du passe på ham for meg?
Nei. Ellers takk.
Jeg vil utbringe en skål.
Det er så fint å dele dette måltidet med dere.
- Kan jeg drikke i dag? - Er du gæren?
Det lukter nydelig.
Lager du alltid så deilig mat hjemme, Isaura?
Jeg lager ikke så god mat.
Camilo har laget alt, og Crisóstomo åpnet hjemmet sitt for oss.
- Vårt. - Hva?
Hjemmet vårt.
Camilo, Mininha skal begynne på skolen din.
- Så gøy. - Jeg har skaffet skolebøkene.
- Fortell henne litt om skolen. - Mattelæreren er kjempegrei.
- Så flott. - Er det en lesetime? Håper det.
Men jeg kan ikke lese ennå.
Jeg sier at det er viktig å studere.
- Møte nye mennesker. - Ja.
Så du får presentere henne for noen av de yngre guttene.
Det er viktig at hun ser hvor kjekke de er.
Isaura, du er gift med Antonino.
Du bør dra hjem til mannen din. Han er familien din nå.
Familie kan være mange ulike ting, Dona Matilde.
Antonino.
Du hører ikke til her. La oss dra.
Jeg er lykkelig her.
Kom, så går vi.
Mininha.
Uansett hva du gjør, vil han alltid smile til deg.
Så hyggelig at du liker bøker. Jeg holder på å skrive en.
- Jeg kan lese den for deg en dag. - Det vil jeg gjerne.
Ta vare på sønnen min.
Jeg er lei for det.
De følte seg stadig mer uendelige. Og de falt ikke lenger.
De trengte ikke lenger ord.
De kommuniserte gjennom intensiteten i følelsene sine.
TUSEN MENNS SØNN
BASERT PÅ BOKEN "THE SON OF A THOUSAND MEN"
AV VALTER HUGO MÃE
TIL HENRIQUE, IVETE OG JAIRO
Tekst: Marie Wisur Lofthus