Din episoadele anterioare...
Ardeți câmpurile!
Sângele fiicei mele e pe acea săgeată.
Aduceți-l pe Robin Hood. Sau îi veți împărtăși soarta.
Odată a fost aici Prințul John.
Cu siguranță te va întâlni într-o zi.
Aș face orice pentru tine, Rob.
- Pentru sănătatea regelui. - Pentru sănătatea regelui.
Văd un oraș în care criminalii saxoni
prosperă sub indulgența ta.
E un act de ajutor,
detaliind amenințarea rebeliunii impusă de Robin Hood.
Fiecare dintre voi își va jura loialitatea prin semnătură.
Nu voi jura loialitate acolo unde cred că-i greșit.
Dacă sper să rămân
în grija ta, s-ar putea să am nevoie de o altă accidentare.
Modul în care au fost tăiate penele,
Un singur om a făcut asta vreodată. Hugh de Locksley.
Ceea ce are nevoie Eleanor în Nottingham.
- Un spion. - Adevăratul scop este
o întâlnire cu Robin Hood.
Vreau să-ți intensifici rebeliunea.
Locksley era acolo.
Din cauza lui fratele tău e mort.
Spui că Robert de Locksley
este Robin Hood?
Marian.
Ce s-a întâmplat?
Spune că nu e adevărat.
Tu ești.
Marian, ne-au vânat ca pe câini.
Cine?!
Tatăl tău și oamenii lui.
Marian.
Aronne a fost un accident oribil.
- Un accident? - Da.
Așa cum l-ai jefui pe Episcop.
Așa cum ar fi fost aproape să o omori pe Priscilla.
Ca toate altele!
Au fost toate accidente!
Nu am vrut să se întâmple așa ceva, Marian!
Nu contează ce ai vrut!
Ce proastă am fost că ți-am dat inima mea.
Să te iubesc.
Nu vreau să te mai văd niciodată.
Niciodată.
Îți spun adio...
Robin Hood.
Robin Hood - S01E07 „Hoți cu un scop”
Traducerea și adaptarea Robin @ Proscrișii Team
Încă o zi.
Mai multe hectare de pădure verificate,
și totuși nicio urmă de Robin Hood sau de banda lui.
La ce te așteptai?
El este fiul unui pădurar.
Merge printre acei copaci
ca un bărbat care se plimbă prin holurile propriei case.
Sunt zvonuri în sate
că și-a luat aurul și a fugit,
chiar a părăsit Anglia.
Nu.
Este încă în Sherwood.
Cum poți fi sigur, Domnul meu?
Pentru că l-am spânzurat pe tatăl său.
Această luptă este personală pentru el.
Este vorba despre casa lui.
Familia lui.
Este vorba despre mine.
Nu va fugi, Gerold.
Nu până nu mă vede stând în fața lui.
Unchiule.
Haide înăuntru.
Putem vorbi mai liber acolo.
De ce ai cerut să ne întâlnim, unchiule?
Săptămâna trecută, Șeriful m-a chemat pe mine și pe ceilalți bătrâni.
E dornic de sângele tău.
Și eu, de al lui.
Băiete...
chiar crezi că e o luptă pe care o poți câștiga?
E un Șerif normand numit de rege... un războinic.
Comandantul unei garnizoane care controlează
- întreaga regiune centrală. - L-am evitat până acum.
Nu poți la nesfârșit, știi asta.
Du-te în Franța.
- Vrei să fug? - Vreau să trăiești.
Dacă asta înseamnă că trebuie să fugi, atunci fugi cât mai poți.
Du-te și începe o viață nouă.
O viață nouă?
Ca ce, unchiule?
- Ca cine? - Ca oricine vrei să fii.
Ca orice altceva decât ceea ce ai devenit.
Sora mea te-a educat.
Te-a învățat franceza.
Ți-a arătat cum să te comporți printre normanzi.
Du-te și începe o viață nouă.
Nu.
De ce? Ce te ține aici?
E fata.
Nu-i aşa?
Este Marian.
Asta nu are nicio legătură cu Marian.
Ea și cu mine nu mai suntem împreună.
Arăți ca un pui de căprioară rănit.
Și cu inima frântă.
Nu, Majestate.
Ești multe lucruri, Marian.
Dar o mincinoasă nu este unul dintre ele.
Vor fi și alții.
Numai pe el l-am vrut.
Și totuși te ții tare.
Ce s-a întâmplat între voi?
M-a mințit.
Despre cine este el.
Atunci, bărbatul pe care îl iubești a fost vreodată real?
Majestate, pot să plec pe jos de aici?
Pe jos?
Dacă vrei.
Marian.
Jelești.
Și apoi mergi mai departe.
Așa merg lucrurile.
Ești o persoană rară.
Nu întâlnesc des un bărbat care să poată ține pasul cu mine.
Păi, îndeplinirea standardelor tale este o plăcere în sine.
Din Ron.
O recoltă excelentă.
Se spune că alegerea unui om în materie de vin îi dezvăluie gusturile.
Dar am crezut întotdeauna că compania lui spune mai mult.
Tind să fiu de acord.
Cum ai ajuns să o slujești pe Regină?
Am întâlnit-o pe Eleanor într-un moment de nevoie.
Unde alții au văzut doar o femeie încolțită...
...eu am văzut o leoaică.
I-am oferit ajutorul meu, iar ea l-a acceptat.
Și ce faci mai exact pentru ea?
Locul meu este să percep lucrurile
pe care alții le trec cu vederea.
Trec peste înșelăciune
și recunosc oamenii așa cum sunt cu adevărat.
Este util unei regine.
Și când te uiți la mine, Mareșale,
ce vezi?
Văd o femeie care trăiește fără să-și ceară scuze.
Care urmărește ceea ce își dorește.
Una care refuză să se lase îmblânzită.
Lingușeala te va duce peste tot.
Te-ai rătăcit, păsărică?
Poate ai nevoie de ajutor să-ți găsești drumul.
Dacă căutați moartea, aș fi onorat să vă îndeplinesc dorința.
Plecați acum.
Doamna mea.
Îmi cer scuze pentru întârziere.
Dimpotrivă.
Cred că ați ajuns exact la timp.
Marginile orașului sunt pline de ticăloși.
Ar fi bine să nu călătoriți singură.
Eu...
eram în drum spre Westminster.
Westminster. Trebuie să fiți o doamnă de rang înalt atunci.
Pot să vă însoțesc de aici?
Da.
Puteţi.
Mamă!
Vin aducând daruri.
Domnul meu... nu știam.
Pentru că n-am spus.
John.
Ai călătorit singur? Un prinț?
Trăsurile sunt atât de lente și plictisitoare.
Pur și simplu nu e nicio aventură cu ele.
Păi...
Bine, văd că ai găsit ceva aventură până la urmă.
Aștept cu nerăbdare să te cunosc
cât timp sunt aici la curtea mamei mele.
Cum doriți, Domnul meu.
E ca și nouă.
Unde ai învățat să faci asta?
Unchiul meu era cizmar.
A încercat să-mi facă și mie un atelier,
dar aveam prostul obicei să alerg.
- De ce? - De responsabilitate.
Ai putea să mă înveți?
Sunt multe lucruri pe care v-aș putea învăța, Doamnă.
Nu sunt... nu sunt o doamnă.
Ceea ce ești e evident.
Indiferent dacă te străduiești să o ascunzi sau nu.
Celelalte femei poartă rochii. Tu niciodată.
De ce?
Încă de când eram mică, a trebuit să am grijă de frații mei.
O rochie n-ar fi făcut decât să îngreuneze lucrurile.
Nu mai este cazul.
Suntem în siguranță aici.
Îți fac o rochie, dacă vrei.
- Eu... - Mă aștept ca Rob să observe.
Ce înseamnă asta?
Văd cum îl urmăresc ochii tăi.
Aşadar?
Bine.
Multe s-au schimbat de când am plecat ultima dată la război, dar nu și ținta ta.
Păi, unele abilități nu ar trebui niciodată pierdute.
Nici măcar pe timp de pace, după ce unui om i-au fost acordate pământuri?
Și titlu?
Ar trebui să ne bucurăm de tot ce am câștigat,
fără să ne facem griji pentru criminalii saxoni.
Îi confunzi cu o amenințare, Huntingdon.
Saxonii sunt un popor inferior.
Ei nu plănuiesc, nu gândesc.
Ei nu conduc, ei există pentru a fi conduși.
Binecuvântarea Regelui va veni,
și când se va întâmpla asta,
vom rări turma.
Și dacă așteptăm prea mult?
Atâta timp cât acești criminali sunt liberi, niciunul dintre noi nu este în siguranță.
Nu va dura.
Șeriful îl vânează parcă ar fi posedat.
Și totuși, el tot îi scapă.
Te îndoiești... de hotărârea Șerifului.
Mă îndoiesc de tot ce ține de un bărbat
ale căror eșecuri ne pun în pericol pe ceilalți.
Deci, ce propui?
Poate Șeriful să supraviețuiască dacă fiecare conte și baron
aflați sub Coroană începe să-i pună la îndoială poliția?
Șeriful este vărul regelui.
Ai risca mânia lui?
Am luptat alături de Henry.
Știu ce prețuiește.
Rezultate.
Nu incompetență.
Acestea sunt genul de lucruri în care un bărbat nu poate greși.
Dacă faci asta,
e un laț în jurul gâtului tău.
Toate darurile pe care le-am primit în această viață,
unul rămâne cel mai adevărat.
Scopul meu.
În fiecare zi, vin tot mai mulți oameni.
Și rezervele noastre de mâncare nu vor mai dura mult.
Dumnezeu ne va purta de grijă.
Nu aici.
Turmele au plecat mai departe.
Vom prinde ce putem.
Folosim monedaele episcopului pentru a cumpăra restul.
Și când nu mai avem deloc?
Avem nevoie de mai mult aur.
Ce ai vrea să facem?
Să jefuim nobilii.
Baronul Warwick, primul.
Domeniul lui Warwick este unul dintre cele mai fortificate din Anglia.
Pentru că e plin de aur.
Și păzită de soldați.
Construim o casă aici.
Lucrurile vor fi dificile o vreme,
dar ne vom descurca.
Warwick a ars recoltele unui sat saxon.
Toți cei de acolo și-au pierdut casele.
Mijloacele de trai.
Mulți vor muri de foame.
El trebuie să fie dat un exemplu.
Să-i învățăm pe cei care ne-ar călca în picioare
că nimic nu-i va feri de răzbunarea saxonă.
Nu am venit aici să construim o casă, Tuck.
Am fost urmăriți până aici.
Ne ascundem aici.
Și am terminat să mă mai ascund.
Te-ai despărțit de Rob, nu-i așa?
Ce te face să crezi asta?
Mica ta plimbare.
Tot palatul vorbește.
Și eu îl iubesc, Marian,
dar urăsc ce a făcut.
Ți se pare măcar că seamănă cu Rob?
Știa că nu aș putea fi niciodată cu un astfel de bărbat,
totuși a făcut ce a făcut ca și cum dragostea mea,
încrederea mea nu a însemnat nimic.
De ce nu mă scuipă pur și simplu în față?
Am crezut că vrea mai mult decât răzbunare.
Că el vedea lumea așa cum o vedeam și eu.
Dar poate că omul acela n-a existat niciodată.
Poate...
am vrut doar să fie ceea ce n-a fost niciodată.
Ai un viitor aici, Marian.
Unul pe care nu l-ai găsi niciodată în pădure.
Vei vedea asta destul de curând.
Nottingham?
Regina îți cere prezența.
Alteța Voastră.
Rareori suntem pregătiți pentru momentele care ne definesc.
Modul în care le întâmpinăm
dezvăluie cine suntem cu adevărat.
Înțelegi?
Nu cred, Majestate.
Îngenunchează.
M-ai slujit cu loialitate și hotărâre,
mai ales în Nottingham.
Puțini dintre cei care intră în curtea mea se dovedesc loiali atât de repede.
Îmi vei jura credință,
și să slujești drept doamnă de companie.
Accepti această onoare?
Da, Majestate.
Atuncii, începând din ziua de azi,
nu vei mai fi cunoscută drept Marian din Huntingdon.
Domnișoara Marian din Locksley.
Ridică-te.
Un animal magnific.
Un lucru rar, un cal de război crescut pentru luptă, nu pentru spectacol.
Bunicul său a fost un dar
de la un lider militar din Reconquista.
Un cal superb.
Îi datorez viața acelui animal.
Bun băiat.
Ultima dată când am vorbit, Șerife, civismul era...
deficitar.
Dar vreau să știi...
că am un mare respect pentru tine,
stând deoparte de baroni
refuzând să semnezi actul Reginei.
Această considerație este motivul pentru care sunt aici.
Am venit să vorbesc cu tine despre Priscilla.
Priscila?
Aș dori permisiunea ta să o curtez.
Ca și atâția alții.
Nu sunt nici surd, nici mut în ceea ce privește chestiunile de la curte.
Inclusiv reputația...
domnilor săi.
A mea e câștigată pe merit, recunosc.
Totuși, știi la fel de bine ca mine puterea pe care o are femeia potrivită
în a schimba felul de a fi al unui om.
Și crezi că Priscilla este o astfel de femeie?
Cred că este, din toate punctele de vedere,
o femeie fără egal.
Asupra acestui lucru, putem fi de acord.
Priscilla este fina regelui
și unica mea moștenitoare.
Ea este inima mea.
Valoarea ei pentru mine întrece orice comoară din lumea asta,
ceea ce înseamnă binecuvântarea pe care ți-o dau
vine mână în mână cu un avertisment.
Orice rău făcut ei, de către tine...
va fi răsplătit înmiit.
Poate...
dacă vei fi vreodată
tatăl unei fiice,
vei cunoaște acest fel de iubire.
Înțelegi?
Bun.
Și Earl Marshal...
noroc.
Ce e în neregulă cu tine?
Prima căprioară pe care o vedem de zile întregi. O aveam.
Știu.
Îmi... îmi pare rău.
Te gândești la fata normandă.
Contează?
Păi, dacă nu ne poate ajuta să ne hrănim...
gândurile tale sunt cel mai bine folosite aici.
Oricum, credeam că este la palat.
- Este. - Pentru totdeauna?
Da.
Atunci este unde îi este locul.
La urma urmei, e o normandă.
Și tu ești acolo unde îți este locul.
În pădure.
Un saxon.
Un saxon ca mine.
Hai să vânăm.
Intră.
O plăcere neașteptată.
Cred că am o datorie de achitat.
Deși se pare că plătesc cu propriul tău vin.
A mamei mele. Dar nu voi spune nimănui.
Alteță, vă mulțumesc că m-ați ajutat.
Desigur, Maid Marian.
Marian?
Vrei să bei un pahar cu vin cu mine?
Pentru datoriile plătite.
Melodia aia pe care o cântai era frumoasă.
„Balada lui Luther și Berien.”
O poveste despre îndrăgostiți despărțiți de soartă,
doar pentru a se regăsi unul pe celălalt în moarte.
Știai asta?
Nu era muzică în casa mea în copilărie.
- Ce păcat. - În a ta?
Tatăl meu, fie ca să domnească mult,
nu vedea nicio utilitate pentru muzică.
Mama a fost cea care mi-a transmis-o.
Ea cânta la harpă și cânta.
Cu darurile ei, ea compunea
cu siguranță dacă nu ar fi fost atât de ocupată cu cuceriri.
În casa mea, când va veni vremea,
muzica va umple sălile.
Fiecare copil pe care îl voi avea va cânta.
Este singura forță care se îndoaie fără a se rupe.
Îmblânzește fără a ucide.
Deci, tu ești artistul din familie?
Doar pentru că nu sunt cel mai mare.
Dacă aș fi fratele meu, aș fi călare pe un cal de război chiar acum,
tăind capete în numele Coroanei
în cuceriri.
În schimb, ești doar un prinț.
Și un muzician bun.
Nu ești așa cum și-ar putea imagina cineva,
Alteța Voastră.
Știi, e...
mai puțin plăcut decât ai crede, să fii prinț.
De ce?
Un prinț deține prea puțină putere pentru a modela lumea
dar suficient cât să-l facă să creadă că poate.
Este o iluzie înnebunitoare.
Nu contează.
Bănuiesc că sunt puține lucruri în lumea asta
care îndrăznesc să te contrazică.
Chiar crezi?
- Te-am văzut luptând. - A trebuit.
- Nu trebuia. - Și totuși am făcut-o.
Constat că nu regret.
Ar trebui să mă întorc la îndatoririle mele.
Încearcă asta.
Coacăze sălbatice?
Mama obișnuia să le culeagă primăvara.
În fiecare an, fac și eu la fel.
De ce nu s-a recăsătorit tatăl tău?
El avea tovarășii lui, dar eu...
presupun că nicio femeie nu i-ar putea egala memoria ei.
Creată pentru o copilărie interesantă.
Am fost femeia casei de când mă știu.
Doamna din Nottingham.
Cu siguranță m-a învățat multe despre bărbați.
Deci aceasta este rădăcina discernământului tău.
Și motivul standardelor mele.
Doar cei mai buni.
Meriți asta pe deplin, Priscilla.
Cum i-am spus și tatălui tău.
Tatălui meu?
Când i-am cerut permisiunea să te curtez.
N-ar trebui să mă întrebi pe mine?
Trebuie?
Presupun că nu.
Nu când știi răspunsul.
Pari obosit, Șerife.
O zi în șa face asta.
Păcat să muncești atât de mult
în timp ce alții îți subminează eforturile.
Ai ceva de spus, Episcope?
Huntingdon s-a întâlnit cu baronii.
Bărbații se întâlnesc, ce-i cu asta?
A dat naștere unui zvon că nu ești capabil
de ați îndeplini atribuțiile tale de Șerif.
O întreagă moșie
el n-a mișcat un deget ca să o câștige,
și setea lui încă nu este potolită.
Omul nu a întâlnit niciodată o binecuvântare
care nu s-a transformat într-un blestem.
Sire, Hood ne face destule necazuri,
dar dacă Huntingdon îi stârnește pe baroni,
el nu numai că îți va pune răbdarea la încercare,
el o va testa și pe cea a Regelui.
Atunci presupun că trebuie să i se dea o lecție.
Cum ți se pare Westminster?
Nu e chiar Franța, nu-i așa, mamă?
Cu siguranță nu este.
Ceea ce ridică întrebarea...
ce te aduce aici, fiule?
Viitorul, desigur.
Amândoi știm că zilele Tatălui sunt numărate.
Când va pleca intenția mea este...
intenția lui...
este ca eu să-i iau locul.
Așa este?
Și ce parte a regalității
simți că ți se potrivește cel mai bine?
Păi, aceeași parte care i se potrivește bărbatului care stă acum acolo.
Sângele meu.
Sânge. Asta e tot?
Sângele îi face pe oameni regi, mamă.
Și cum rămâne cu sângele fratelui tău?
Richard este cel mai fericit pe câmpul de luptă,
departe de tron. El are folosurile lui,
dar regatul nu este una dintre ele.
Când erai băiat, fratele tău și cu tine
ați împărțit o jucărie pe care amândoi o iubeați.
A fost preferata ta din tot palatul.
Calul de război de metal, îți amintești?
Într-o zi, a căzut în foc.
V-am avertizat pe amândoi să nu-l atingeți.
Richard a fost suficient de înțelept să mă asculte.
Dar tu... blestemat să fie focul...
ai băgat mâna în foc și l-ai scos.
Aceea a fost ziua în care am știut
tronul nu ar fi calea ta.
De ce?
La urma urmei, am obținut ce mi-am dorit, nu-i așa?
Da, John, dar cu ce preț?
Sângele nu face un rege adevărat.
Înțelepciunea o face.
Pentru că, fără el, sângele unui rege
nu diferă de cel al unui prost obișnuit.
Calea mea e decisă.
Și aceasta va fi tronul.
Şerife.
Cărui fapt îi datorez onoarea?
Cu siguranță Nottingham te ține ocupat.
Eu sunt legea în Nottingham.
Eu și nimeni altul.
Provoacă-mă din nou...
și te voi ucide.
Lasă-mă.
Ceilalți vorbesc.
Despre Warick.
Ce e cu Warick?
Păi, ei se tem că e prea periculos.
Este periculos.
Apoi spune-le de ce merită.
...cea mai bună modalitate de a câștiga un război este să eviți complet conflictul.
Mi-a ars satul, eu zic să-l omorâm pe nenorocit!
Frate, am fost de partea cealaltă...
Warick are oameni.
Da, are oțel.
Dacă dăm greș, plătim cu viața noastră.
Uitați-vă doar unde ne aflăm.
Acum, acest loc...
nu a fost niciodată menit să fie casa noastră.
Nu, am fost aduși aici
și nu printr-un război.
Nu din cauza foametei.
Dar de normanzi.
Prin legile lor, prin taxele lor,
de bărbați care stau în sălile lor,
numărând banii luați din mâinile noastre.
Ne fură monedele și numesc asta lege.
Ne iau pământul și îl numesc dreptul lor.
Ne ucid oamenii și numesc asta dreptate.
Dar nu este niciunul dintre aceste lucruri.
Este un joc.
Este un joc trucat,
cu regulile scrise ca să ne țină sub ei,
și totuși ne numesc hoți.
Bine.
Atunci să fim hoți cu un scop.
Pentru că, vedeți, bogățiile lui Warick nu sunt ale lui,
nu, ne-au fost luate.
Aurul lui?
Sudoarea noastră furată, munca noastră, bogăția lor,
dar noi suntem proscrișii.
Din moment ce suntem numiți astfel,
să vadă ce pot fi proscrișii.
Este periculos
să luăm înapoi ce este al nostru.
Dar...
e mult mai rău să trăim ca sclavi.
Mâine...
le arătăm...
ce a fost furat...
va fi furat înapoi.
M-ați chemat, Alteța Voastră.
Trandafirii înfloresc la soare,
și întreaga lume le vede frumusețea.
Se fac vizibili.
Mult mai rară este frumusețea care se dezvăluie noaptea.
De aceea iubesc crinii.
Cea mai mare putere a lor este ținută pentru ei înșiși
și dezvăluită doar celor
care au răbdarea să o câștige.
Există o problemă care mă frământă.
Prințul John intenționează să preia tronul.
Dar Richard este moștenitorul de drept.
Orice perturbare a liniei de succesiune
ar produce instabilitate.
Atât Anglia, cât și Franța ar avea mult de suferit.
Nu voi permite acest viitor.
Și-ar sfida propria mamă, Regina?
John ar sfida orice
care nu-i servește lui John.
Trebuie să-i cunosc mintea, metodele, scopul său final.
Câștigă-i încrederea,
descoperă-i intențiile.
Cum să fac așa ceva?
Ai făcut-o deja.
Cei care se întâlnesc în pasiune și violență
nu vor mai fi niciodată străini.
Fă-te vizibilă.
Fii un trandafir, nu un crin.
Dacă nu sunt niciuna dintre ele?
Ești orice necesită situația.
Sunt slujitoarea ta credincioasă ca întotdeauna.
Marian, ai grijă.
John poartă multe chipuri,
dar puține dintre ele sunt adevărate.
Te apasă ceva.
Mai mult decât de obicei.
Când ai dispărut de acele câteva ori,
unde te-ai dus?
M-am dus să o văd.
Pe Marian.
Apoi a aflat cine sunt,
și ceea ce am devenit.
Presupun că nu a fost încântată.
Mai e și altceva.
Am făcut o înțelegere.
O înțelegere.
Cu cine?
- Eleanor. - Regina?
Regina Angliei?
Tocmai ai dat peste ea rătăcind prin zonă?
Ea a trimis după mine.
Ce fel de înțelegere ați făcut?
Ea vrea să stârnească o revoltă.
- În ce scop? - Să-l forțeze pe Rege
să vină aici.
Deci moare în Anglia și nu în Franța.
- Atunci Warick... - Am vorbit serios la fiecare cuvânt.
El merită ce urmează.
Dar Regina. Regina Normandă.
Și ea beneficiază.
Și eu care credeam că ne luptăm pentru noi înșine.
Nu pentru intrigi necinstite de la Curte.
Și ce primești în schimb?
Dacă Regele se întoarce,
ea o va elibera pe Marian din slujba pentru ea.
Și crezi că dacă îi dai libertate,
o recucerești?
Cred că e singurul lucru care mi-a mai rămas să i-l dau.
Ești un prost.
Știu.
John.
Ceea ce urmează să facem este ceea ce ar trebui să facem,
dar nu mă voi preface că nu am mai mult de câștigat.
Trebuie doar să o spun cu voce tare.
Ce mă interesează pe mine, e de ce trebuie să-i furăm aurul?
Atâta timp cât o facem.
Dar Rob, fata asta...
a plecat.
Maid Marian.
Din nou te plimbi fără însoțitor.
Saloanele Reginei nu par deloc un loc periculos.
Cine poate spune că nu sunt prădători aici?
Atunci va trebui să merg cu grijă.
M-am gândit la tine mai devreme.
Ai făcut-o?
Nu te-am întrebat niciodată de ce rătăcești singură prin ținut.
- Să-mi limpezesc mintea. - Despre ce?
Necazuri.
Necazurile tale dispar odată cu pașii tăi?
Când eram copil, păreau să fie așa.
Acum nu mai e așa.
Nu acesta.
Cred că e mai bine să las problema asta acolo unde îi este locul.
În trecut.
Cu asta, pot fi de acord.
O doamnă de la curte care gândește și rătăcește atât de liberă.
Este neobișnuit.
Mă întreb ce altceva e neobișnuit la tine.
Ai dori o listă?
Sau să te las să descoperi singur?
Prefer să le descopăr.
Este mult mai interesant.
Având în vedere acest lucru, te-ai alătura mie
în camera mea în seara asta?
Camera voastră, Domnul meu?
Cu mulți alții.
O sărbătoare pentru întoarcerea mea la Londra.
Doar cei mai apropiați prieteni ai mei sunt invitați.
E o onoare.
Dacă dorești, voi fi acolo.
Da, doresc.
Ești tulburat.
Am venit aici pentru că am văzut o cale
prin care să ripostez împotriva Episcopului.
Dar să atac curtea unui baron,
să jefui, să fur...
să ucid?
Sângele nu face decât să nască mai mult sânge.
Tu ai fost cel care a spus să le facem rău, nu?
Să le luăm banii?
Poate că am fost pripit cu cuvintele mele.
Care este lupta ta, Tuck?
În Biblia ta, iubitul Dumnezeului tău
și-a înecat dușmanii în sânge.
Și totuși...
sângele de pe mâinile lui David l-a împiedicat să construiască
templul lui Dumnezeu.
Un avertisment pentru cei prea dornici să-l divulge.
Mâna lui Dumnezeu este întotdeauna pentru pace.
Atunci va fi dezamăgit în seara asta.
Să mergem!
Nu.
Nu încă.
- E frig. - Atunci întoarce-te în pat.
Credeam că voi, saxonii, sunteți impermeabili la frig.
Da, Domnul meu.
- Intruși! - Suntem atacați...
Scoateți-i afară!
De la scrimă.
Proscriși, sire.
Tu, ieși afară!
Haide, haide.
În sfârșit, devine interesant.
Rob!
Unde este?
La etaj, în dormitorul matrimonial.
Baroane.
E timpul să reglăm conturile.
Nu vei scăpa nepedepsit cu asta.
Mă auzi?
Habar n-ai cine sunt.
Nu, știu exact cine ești, Baron Warick.
Ești un lord normand corupt
care arde câmpurile saxone și...
ia ce-i place.
Banii noștri. Casele noastre.
Femeile noastre.
Ești un parazit elitist,
îngrășându-se cu munca unor oameni mai buni.
Prosperând în timp ce poporul meu moare de foame.
Și te-aș omorî.
Dar să te las fără aur este o soartă mult mai crudă.
Totuși, ar trebui să-i mulțumești Dumnezeului tău, Baron Warick.
Pentru că te vei trezi mâine.
Spre deosebire de atâția dintre rudele mele.
Spre deosebire de tatăl meu.
Te voi vâna ca pe un câine.
Mă voi duce la Șerif.
Mă voi duce însuși la Rege.
Du-te, fugi la stăpânii tăi!
Spune-le că Robin Hood le transmite salutări.
Ce adunare splendidă.
Într-adevăr, atât de minunată.
„Fiind foarte așteptat de Sanctitatea Sa,
„publicul nostru trebuie să înceapă cât mai curând posibil...”
Ce faci?
Îți admiram gusturile în materie de papetărie.
Ai citit ceva interesant?
Mi-ar plăcea să știu cum să citesc.
Crezi că m-ai putea învăța?
Cred că ar trebui să ne întoarcem la petrecere,
și ar trebui să bem mai mult.
Pentru ce?
Să descoperim ce ne rezervă noaptea.
- Ai întârziat. - Îmi cer scuze.
- Am întârziat. - Cred că a fost important.
Am primit vești de la Regină.
Sunt chemat înapoi la Westminster.
Deci, pur și simplu, trebuie să te întorci.
Când Regina mă cheamă, eu răspund.
Și când te vei întoarce?
Nu știu.
Sper... totuși...
să nu mă întorc singur.
Ce vrei să spui?
Vino la Londra cu mine.
Ca ce?
Nu sunt nici soția ta, nici sora ta.
Noi, călătorind împreună, vom fi examinați cu atenție,
în special la Curte.
Oamenii vor vorbi.
Ceea ce înseamnă...
că trebuie să le oferim ceva demn de spus.
Asta nu va fi o problemă... nu-i așa?
Nu...
Earl Mareșal.
Asta nu va fi deloc o problemă.
Care înseamnă asta?
Robin Hood l-a jefuit pe baronul Warick.
Vă scot pe voi...
liderii comunității saxone... responsabili.
Veți fi închisi până când Robin Hood va apărea
și se supune justiției normande.
Sire, acești oameni n-au făcut nimic greșit.
Cătușele.
Sire, vă rog.
Acesta este un act periculos, sire,
- și un precedent periculos. - Nu, Gamewell.
Sire, vă rog!
Acesta este sfârșitul răbdării mele.
Și începutul unei socoteli.
Am încercat.
O audiență la Arhiepiscopul de Lyon.
Da. Am citit-o, era scrisă de mâna lui.
Ești sigură?
În copilărie, am fost pusă să învăț sigiliile fiecărui Arhiepiscop.
Am recunoscut că era al Excelenței Sale,
Episcopul Jean Bellesmains de Lyon.
Inteligentă mișcare, John.
Ceri binecuvântarea Papei.
Ce are el de câștigat din asta?
Totul.
Trucul este să oprești pionul înainte ca acesta să traverseze tabla.
Stai aproape de Prinț.
Vezi ce altceva mai dezvăluie.
- ” Către toți nemernicii normanzi ” - ” Nemernici! ”
” O să vă dăm un șut în fund ”
- ” Fund ” - ” Deci, faceți-vă bagajele ”
” Și plecați în Franța în timp ce noi cântăm melodiile noastre și dansăm ”
Ai văzut cum a făcut...
ai zis ceva de genul: „Aha-ha-ha!”
John!
John, lasă-l jos pe Milange.
Pentru ultima dată,
John, lasă-l pe Milange...
Rob...
Am vrut să mă vezi...
așa cum sunt.
Știu.
Nu m-am făcut înțeleasă, Rob?
Ai vreo îndoială la ceea ce îți ofer?
Du-mă în patul tău.
Traducerea și adaptarea Robin @ Proscrișii Team 123456789+1