OBCHOD SE VŠÍ POČESTNOSTÍ
Opravdu jsem se snažil držet dál. Ale ne kvůli tomu, co jste si domyslela.
Když jsem s vámi…
jsem zmatený.
Proto jsem se vám vyhýbal.
Cože?
Proč jste zmatený?
To nevím.
Takže…
si chci něco ověřit.
Co?
Co si tak najednou chcete ověřit?
Co k vám cítím.
Promiňte, jestli jsem vás polekal.
Ale myslím, že teď už to vím jistě.
Paní Hanová, jste pro mě…
Kamarádka navždy!
…kamarádka navždy…
Srdce plné štěstí…
Přeřekl jsem se.
Už je pozdě.
Mějte se.
Chtěl zjistit, co cítí? Nechápu to.
Ne, to je pro mě teď luxus.
Do háje. Ten chlap zavolá policii, co?
Proto jsem tě požádal o pomoc.
Proč jsi dělal jen hlídku?
Kdybys mi pomohl, bylo by to rychlejší. Flákal ses a…
Drž hubu!
Říkals, že si vezmeš jen to, o cos přišel. Vylomils dveře a ukradl všechny šperky.
Kdybych to býval věděl, nesouhlasil bych.
Všechnu práci jsem odvedl já, tak si nestěžuj.
Neboj. Nic se nestane.
Co?
- Co? - Do háje.
Pane.
- Pane. Ale ne. - Vrať se do auta.
Musí do nemocnice.
Je pozdě!
Jestli nechceš jít sedět, vrať se do auta.
Vzbuďte se, pane.
- Dělej. - Pane!
Pane.
To ne.
Je tu…
Je tu mrtvý člověk.
Ne, umírá.
Asi ho srazilo auto.
Kde je to?
Naproti fabrice v Kumdže, na té křižovatce.
Přijeďte prosím…
Ty magore.
Proč rovnou nezavoláš policii?
Vezmi si to a zmizni.
Co mám dělat?
- Je sál připraven? - Ano.
Zlato!
Pohotovost. Z cesty!
Zlato!
Zlato.
POZOR NEVSTUPOVAT
Dál nemůžete.
Děkuju. Pomozte mi s tím.
Brej večer.
Obětí je Čchoi Won-bong, 58 let.
Lékárník z lékárny Wonbong.
Jak je na tom?
Operují ho v nemocnici.
Peněženka je nedotčena,
takže to nebylo přepadení.
Auto přijelo odtamtud, nejspíš to bylo řízení pod vlivem.
- Vyfotil jste to? - Jsou nějací svědci?
Ne?
Vzbudíme majitele restaurace a elektra a…
Stejný pachatel?
Řidič, co ujel, stojí za krádeží v klenotnictví?
Prošel jsem cestu z klenotnictví k místu nehody
a našel stopy pneumatik.
Narazili na svědka, zrychlili,
všimli si oběti a šlápli na brzdu, což zanechalo stopy.
Odpovídají těm, které jsme našli před klenotnictvím.
To jsem chtěl říct. Jste rychlík, detektive Kime.
Měl byste vyšetřování vést.
Chci, aby si zachoval tvář.
Pokračujte.
Budeme hledat svědky nehody a zároveň podezřelé z loupeže.
Dobrá. Hodně štěstí s vyšetřováním, vy dva.
Určitě to ale bude frustrující.
Jedině tak se to naučí.
Na koho jste se to díval?
Kapitáne. Na mě?
Jsou to moje oči. Co je vám po tom, na koho se dívám?
Zajdu za obětí do nemocnice.
Dobrá.
Nashle.
- Stejný pachatel? - Ano.
PROBÍHÁ OPERACE
Kdy jste se měla s manželem sejít?
Měli jsme se sejít v restauraci Mokhwa v sedm.
Čekala jsem hodinu, ale nepřišel.
Tak jsem volala do lékárny, ale nezvedl to.
Proč k té nehodě došlo tam?
Na místě činu
jsme našli šálu a balíček s nápisem „Butik Čung Jon-dža“.
Víte, co to je?
To je…
obchod s oblečením, kam chodívám.
BUTIK ČUNG JON-DŽA
Myslím…
že je to dárek k výročí svatby.
Nevěděla jsem to
a vyčítala mu, že jde pozdě.
Promiňte. Určitě máte hodně práce.
To nevadí.
Přijdu znovu, až nabyde vědomí.
Kdy ses vrátil?
Proč nejdeš domů?
Víš…
No,
chci ti něco říct.
Čekala jsem na tebe, ale usnula jsem.
O co jde?
Víš…
To dítě si nechám.
Cože?
Někdo mi řekl,
že v mém životě vidí naději.
Přemýšlela jsem o tom.
Když budu o něco pilnější,
možná to vyjde.
Tak jsem si to rozmyslela.
Jestli máš radost, řekni to. Nebudu ti vyčítat, že plácáš hlouposti.
Občas jsem na tebe sice možná tvrdá,
ale respektuju tě.
Tolik let ses nevrátil k tomu, jak ses choval dřív, a neděláš problémy.
To se snáz řekne než udělá.
Co je to s tebou?
Stresuje tě, že si to dítě chci nechat?
Ne.
Rozhodla ses správně.
Jsem rád, že sis to rozmyslela.
Chtěla jsem ti to říct jako prvnímu,
takže kolegyně to ještě nevědí.
Teď jim povím, že jsem těhotná.
Budu odteď víc pracovat.
NEMOCNICE KUMDŽE
Paní O.
Čong-suk.
Jak…
Šla operace dobře?
Ano.
Ztratil hodně krve,
takže kdyby přijel později, bylo by to nebezpečné.
Ale nenabyl vědomí.
Musí ho sledovat kvůli možnému krvácení do mozku.
Čong-suk.
Víš…
Pořád jsem si stěžovala, že mi neprojevuje náklonnost.
Ale když o tom tak přemýšlím, to já ji neprojevovala.
Neříkala jsem mu, jak jsem vděčná a jak moc ho miluju.
Co když…
mu to už nebudu moct říct?
To neříkejte.
Brzy se probere.
Pane Čchoii!
Jak se to stalo?
Vzbuďte se.
Uklidni se, Te-gune.
Mrzí mě to, pane Čchoii.
Včera jste mě pořád napomínal,
tak jsem se modlil o den volna.
Nezamknul jsem lékárnu, protože jsem spěchal.
Vynadejte mi!
Přestaň, Te-gune.
Potřebuje odpočívat.
Co?
Paní O, ruka pana Čchoie…
Zlato.
Zlato, slyšíš mě?
Vzbuď se, zlato.
Zlato!
Promiňte!
Pojďte prosím do pokoje pana Čchoie.
Naštěstí se zotavujete rychle.
Neměl by vám stoupat tlak, odpočívejte.
Opatrujte se.
- Děkuji, pane doktore. - Jistě.
Díkybohu.
Když do mě nabourali…
bál jsem se, že tě už neuvidím.
Zlato.
Pane Čchoii.
To bolí.
Ubližuješ mu.
Omlouvám se.
Te-gune.
Ano?
Prokážeš mi laskavost?
Samozřejmě.
Ve městě není moc lékáren.
Ta moje nemůže zůstat zavřená.
Povedeš ji místo mě, prosím?
Dobře. Samozřejmě.
Povedu ji až do vašeho návratu!
Dobře, děkuju.
Ano, pane!
- Běž už. - Dobře!
Nashle.
Konečně je tu ticho.
Jak se cítíš?
Řekl jsem mu, ať vede lékárnu. Proč…
Dobrý den, detektive.
Sestra mi řekla, že nabyl vědomí.
Jsem detektiv Kim To-hjon z místní stanice.
Dobrý den.
Paní O, vrátím se do kanceláře.
- Dobře. Měla bys jít. - Nashle.
Chci vám položit pár otázek ohledně včerejška.
Dobře.
ČCHOI WON-BONG / MUŽ
Slyšel jste, jak se hádají dva lidé, ano?
Ano.
Nepamatuju si to jasně, ale…
Jeden muž křičel a říkal druhému, ať jede.
Druhý chtěl zjistit, jestli jsem v pořádku.
Myslím, že se mi dotkl obličeje.
Poznal byste je podle hlasu?
Hned jsem omdlel, takže…
Omlouvám se.
To nic. Je toho na vás hodně. Děkuju za spolupráci.
Dobře.
Mimochodem,
mohli bychom najít toho, kdo manželovi zavolal záchranku?
Neidentifikoval se, bude to těžké.
Aha.
Chtěla jsem mu poděkovat, zachránil mu život.
Každopádně děkujeme za pomoc.
Není zač.
Brzy se uzdravte.
Mrzí mě, že jsem vám nepomohl.
Ano, Ču-ri.
Školení na manažerku nemůžu odložit.
Tak mi prosím pomoz.
Zavolej prosím i Jong-bok.
Dobře. Děkuju.
Omlouvám se, jestli je vám to nepříjemné.
Ale nemohl jsem se vám dál vyhýbat a nevysvětlit to.
Líbíte se mi.
Hodně.
Došlo mi to teprve nedávno,
ale ty city se neobjevily přes noc.
Možná to začalo, když jsem vás viděl bojovat a zabolelo mě u srdce.
Nebo to možná začalo, když jsem díky vám zapomněl na těžkosti a smál se.
Nebo když mi došlo, že máte krásný úsměv.
Nevím to jistě.
Možná vás to zaskočilo, ale promyslete to
a dejte mi odpověď.
Ne.
Nebudu přemýšlet.
Nepřemýšlela jsem o tom,
co k vám cítím.
Ale i kdyby ano, nic by to nezměnilo.
Ať už bych cítila cokoli, nemám v úmyslu s vámi chodit.
Chci být Min-hovi dobrou mámou
a tvrdě pracovat, abych jí mohla být.
Chci se soustředit jen na ty dvě věci.
Omlouvám se.
Měla bych nabídnout i panu Čchoiovi.
Jsem ráda, že to zranění nebylo vážnější.
Jo. V mnoha ohledech měl štěstí.
Ano.
Proboha.
Musí na rentgen.
Paní O, takhle se to nedělá.
To musíte takhle.
Aha.
Neměla by tu být sestra?
Ach jo.
Ani nezvednete lůžko. Jak ho přendáte na vozík?
Pomůžu vám.
To není třeba.
Jen jsem nevěděla, jak na to.
Není zase tak veliký. Zvládnu to sama.
Tak jo.
Počkat.
Zlato.
Paní O, pomůžu vám.
Pane Čchoii.
Raz, dva, tři. Nahoru.
Haló?
To jsi ty. Kde jsi, zlato?
V nemocnici.
Stavila jsem se u Ču-ri v salonu a doslechla se o té nehodě.
Hned jsem běžela sem.
Jaké nehodě?
Znáš lékárníka z lékárny Wonbong?
Je to manžel kolegyně.
Včera ho srazilo auto.
Jak…
Jak je na tom?
Před chvílí nabyl vědomí.
Naštěstí je mu lépe.
To rád slyším.
To vážně rád slyším.
Bože, jsi tak starostlivý.
Proč máš na krajíčku, když ho ani neznáš?
Každopádně přines z domova ručníky
a nakup nějaké toaletní potřeby.
Paní O nic nevzala, jak spěchala.
Já?
Co Un-dži?
Jong-sikova máma ji na chvíli pohlídá.
Je to pokoj 405 v nemocnici v Kumdže.
Už končím.
- Budu mít přednášku? - Ano.
Vzdělávat nové rekruty patří mezi povinnosti manažerky pobočky.
V Kumdže nové rekruty nemáme,
tak přijedou ti z okolních měst.
Aha.
Do zítra prosím splňte školení k povýšení a pak začněte pracovat na té přednášce.
Znáte ty produkty lépe než já,
určitě si povedete dobře.
Aha. Tak dobře.
Kdo jste?
No, já…
jsem manžel paní So Jong-bok.
Řekla mi, ať tohle přinesu.
Aha.
Někam na chvíli odešla.
Posaďte se na pohovku.
To není třeba. Nashle.
Počkejte!
Čirou náhodou…
nemohl byste…
mi pomoct na záchod?
Přes noc
se ze mě stal někdo, kdo si ani neumyje ruce.
Děkuju.
Pomoc od muže je mnohem lepší.
- Co? - To je tvůj manžel?
Ano.
Přišel jsi.
Dobrý den.
Promiň.
Povídaly jsme si na chodbě, když jsi spal.
To nevadí.
Vzal mě na záchod
a umyl mi ruce.
Proč má chlap na rukou ekzém jak žena v domácnosti?
To muselo být těžké.
Vůbec ne. Už půjdu.
Proč už odcházíš?
Pan Čchoi se určitě nudí. Popovídej si s ním.
Co?
Pan Čchoi nemůže hýbat končetinami.
Nemůže si ani číst.
No vážně.
Nevím, kdo to udělal, ale zaslouží si boží trest!
- Bože. - Nebuď tak naštvaná.
- Dojdu vám pro džus. - Není třeba. Už půjdu.
- Ale… - Ani jsme vám nepoděkovali.
Asi spěchá, protože musí vyzvednout Un-dži.
Zlato.
Ty pláčeš?
Jong-bok.
Co se děje?
Vypadals tak ustaraně.
Stalo se něco?
Tohle je hrozně frustrující! Mluv se mnou. Co se děje?
Tohle mě ničí.
Promluvíme si doma. Musím jít.
Byl jsem to já.
Co?
Ten pachatel, co si zaslouží trest boží,
jsem já.
Co to…
Co?
Proboha. Že to není pravda?
Není to, jak si myslím, že ne?
Že ne? Jsem blázen, že mě to vůbec napadlo!
Řekni, že ne.
Dělej, řekni to. To ne.
To ne.
Jak je to možné?
Co budeme dělat?
Měl bych se udat, co?
Myslíš?
A co naše děti?
Tehdy nic nevěděly, protože byly malé.
Ale teď je to jiné.
Bude o tobě mluvit celé město.
Jasný?
A co pak já? Půjdu na potrat?
Tak mám?
To si to dítě nezaslouží.
To je pravda, ale…
Tehdy jsi mi ve vězení přísahal.
Pamatuješ si to? Tak pamatuješ?
Určitě je ti těžce. Nemuselas chodit.
No,
máma řekla, že Um-dži pohlídá.
Jak se Um-dži má?
Stýská se jí po mně?
Samozřejmě že ano.
Nemohla se od otce odtrhnout, a on najednou zmizel.
Řekla jsem jí, žes jel vydělávat do Saudské Arábie.
No jo.
Um-dži už umí psát.
- Už? - Ano.
Napsala ti dopis. Přečti si ho.
Dobře.
Tati, vydělej spoustu peněz a brzy se vrať.
Moc mi chybíš.
Teď to bude nepředstavitelně těžší než tehdy.
To já vím, ale…
Co?
Takže to víš.
Ale cítíš se provinile?
Nechovej se tak zásadově. Je to k smíchu.
Pro děti…
udělám…
cokoli. Ať je to, co je to.
Rozumíš?
To nejlepší, co teď můžeš udělat…
je se až do konce nenechat chytit.
Jasný?
Nebreč.
Už za tebou nepůjdu do vězení
s miminkem v břiše.
To už nikdy neudělám.
- Zlato. - Nesahej na mě.
Proboha.
POZOR NEVSTUPOVAT
- Dobrý den, pane. - Dobrý den.
Na něco se vás zeptáme.
Nešel jste tudy v posledních dvou dnech mezi osmou a půl devátou?
Nešel.
Nechal si někdo po 10. červenci opravit rozbité čelní sklo a nárazník?
Nepamatuju si všechna auta.
JEDLÉ KAŠTANY
- Jedenáct. Přidala jsem dva navíc. - Děkuju.
Tak jo. Děkuju.
Pojďme.
Proč kupuješ kaštany?
Jednomu známému není dobře. Má rád jagpab.
Chci mu ho uvařit.
Aha.
Co? Mami, chci corn dog.
Taky je máš ráda, ne?
Ano.
Dáme si? Dlouho jsme je neměli.
Dobrý den.
Co? Pane.
Ahoj, Min-ho. Máš se dobře?
Ano, pane.
Konggi mi teď jde mnohem líp.
Přijdete zase někdy?
No…
Min-ho, nemá čas.
Dva corn dogy s sebou, prosím.
Omlouvám se.
Tyhle dva byly pro dnešek poslední.
Objednal si je tady pán.
Aha.
Min-ho, nedáme si místo toho koblihy?
Paní, dejte ty corn dogy jim.
To není třeba. Chtěl jste je vy.
Nebojte. Zase tak moc je nemusím.
Potřebuju jen něco sníst. Je mi jedno co.
Dobrý den.
Už jsou ty corn dogy hotové?
Zrušil jsem objednávku, dáme si něco jiného.
Co?
Říkal jste, že tyhle corn dogy máte z celého města nejradši.
Měl jste radost, že nejsou vyprodané. Proč jste se rozmyslel?
Dal bych si koblihy.
Říkal jste, že nemáte rád, jak se lepí na zuby…
Ahoj, Min-ho.
Opatrujte se.
Dobře.
Pojďme.
Nashle, pane.
Ahoj.
Nashle.
- Mami. - Ano?
Ten pán se corn dogů vzdal schválně, viď?
Ano.
Je fakt těžký se vzdát jídla, na který máš chuť.
Asi je to láska.
Co? Tak to není.
Cože? Ne?
Já myslel, že mě má rád.
No jo.
Ano, to je pravda.
Má tě moc rád.
Jsou dobré? Taky ochutnám.
Jsou moc dobré, viď?
Křupavé a sladké.
Máš pravdu.
Vítejte.
Potřebuješ něco?
Mám v puse aft, tak nějakou mastičku.
Mastičku na pusu?
Dobře. Tady máš.
Kolik to dělá?
Bude to 2 550 wonů.
Počkej.
Ano?
Za ten večer se omlouvám.
Měl jsem ti vyznat lásku a požádat tě o dovolení.
Litoval jsem toho, že ses asi urazila.
Co?
- Proč se omlouváš? - Co?
Kdybych se urazila, hned bych tě odstrčila.
Taky jsem si myslela…
že je to hezké.
Bylo to hezké? Vážně?
Bylo to hezké?
Tak proč jsi mi to neřekla?
Nebylo kdy.
Jakmile jsi mě zahlédl, utekl jsi.
Každopádně jsem rád, že jsem tě neurazil.
Od teď to s tebou
budu brát vážněji.
Ne. Vážnost já nenávidím.
Jestli se mnou chceš chodit, mělo by to být neformální.
Neformální?
Dokážeš mít neformální vztah?
Zvládnu to levou zadní.
Mám na to talent.
No jo. Musím do nemocnice.
- Co? - Tak se měj.
Ču-ri!
NEMOCNICE KUMDŽE
Dobrý večer.
Jagpab.
Je výborný.
Snědl ho s chutí.
Děkuju, Čong-suk.
Kvůli práci jsem nemohla moc chodit.
S Jong-bok jste moc pomohly.
Jo.
Po té nehodě vidím Jong-bok v novém světle.
Jsi věrná kamarádka.
Ale nepřehánějte.
Čong-suk, jaká je práce manažerky pobočky?
Slyšela jsem, že budeš školit nové rekruty.
Ano.
Když jsem se připravovala,
napadlo mě, že by bylo fajn udělat brožurku.
Můžeme do ní dát informace o zboží jak na školení, tak na podomní prodej.
Jo. Ty brožurky mají i další firmy, co prodávají u zákazníků.
Až manžela propustí, vrhneme se na to.
- Dáme si schůzku během oslavy propuštění. - Co? Budeš pořádat oslavu?
Chci pozvat všechny, kteří nám pomohli.
Byla to nečekaná těžkost a i přes svůj věk jsem si přišla ztracená.
Ale vy jste hned přišly, strachovaly se
a staraly se o nás jako rodina.
To, že jsem vás potkala, je největším požehnáním mého života.
To si taky často říkám.
Já taky.
Čtyři sestry prodejkyně
by spolu měly zůstat navždy.
Zvládneme to, když se nerozhádáme a vy budete žít dlouho a neonemocníte.
O čem to mluví?
Zdraví je nejlepší.
Počkat, je tu kaštan.
Jo, koupila jsem je na trhu.
Otevři.
- Je moc dobrý. - Vážně?
Čong-suk, taky si dej.
Čong-suk.
Chtěla bych ti něco říct.
Mám teď přítele.
Co tak najednou?
Znám se s ním už déle.
A najednou jsme se fyzicky sblížili.
Aha.
Ale váhala jsem, jestli s ním mám začít chodit.
Jasně.
Taky máš dítě.
Ale no tak, na tom nesejde.
Nevadí mi randit.
Aha.
Nezaskočilo tě, že jste se napřed sblížili fyzicky?
Ale no tak. Ani na tom nesejde.
A byla jsem i celá rozechvělá.
Tak proč…
Není to můj ideální typ.
Když chlap není chytrý, přestane mě to bavit.
Aha.
Ale uvidím, až s ním budu chodit.
Když s ním ráda trávím čas,
znamená to, že ho mám ráda.
Tak bych s ním měla prostě chodit.
Aha.
Co se sejít před telefonní budkou?
Dobrá. Děkuju.
Co je?
Jde o ten hovor z telefonní budky poblíž místa nehody.
Někdo v telefonní budce viděl muže
v době, kdy to bylo nahlášeno policii.
- Proč hledáte toho, kdo volal záchranku? - Na telefonní budce byla krev.
Oběť tvrdí, že se ho pachatel dotknul na tváři.
Možná se ušpinil od krve.
Říkáte,
že ten, co vyloupil klenotnictví a řídil to auto, to i nahlásil?
Kvůli tomu by ho mohli chytit.
Nevím to jistě, ale dostanu popis vzhledu
a porovnám to s tím, co svědci loupeže řekli o podezřelém.
Dobrá.
Pokud to bude souhlasit, možná případ snadno vyřešíme.
Sejdu se se svědky a zkusím sehnat nahrávku hovoru na záchrannou službu.
Dobrá.
Líbíte se mi.
Hodně.
Ale uvidím, až s ním budu chodit.
Když s ním ráda trávím čas,
znamená to, že ho mám ráda.
Tak bych s ním měla prostě chodit.
Je tu…
Je tu mrtvý člověk.
Je tu…
Je tu mrtvý člověk.
Je tu…
Je tu mrtvý člověk.
Haló?
To jsem já, Han Čong-suk.
Nemáte zítra náhodou čas?
Co?
Na. Otevři.
Tak jo.
Říkala jsem, že už stačí.
Měla bys už jít domů.
To nevadí.
Vždyť jsi viděla, jak jsem mu pomohla na vozík.
Jestli ještě zůstaneš, budu si připadat neschopná.
Děkuju.
Až mě propustí, na něco vás pozvu.
- Dobře. - Tak já půjdu.
- Dobrá. - Měj se.
Opatrujte se.
Jsi doma.
Už tam nepotřebuju jít.
Omlouvám se.
Jsi moc laskavá žena,
takže tohle pro tebe musí být utrpení.
Neplácej nadarmo.
A ne že propadneš slabosti.
Dobře.
Půjdu ven na vzduch.
Já děti nevychovávala.
Nevím, co mají tvé dcery rády, tak jsem se musela zamýšlet.
Co myslíš?
Bude se jim to líbit?
PAK ČONG-SON
Hotovo.
Mami, jak vypadám? Jsem hezká?
Jistěže jsi hezká.
Tak se měj.
- Ahoj. - Dobře.
- Ahoj. - Ahoj.
Když se moc vystrojím, bude jí to nepříjemné.
Obléknu se co nejskromněji.
Jako obvykle.
Že se takhle oblékám běžně?
Dobré ráno.
Co? Jaké ráno?
Přihodilo se něco dobrého?
Ne.
Když se muž najednou změní, může to mít dvě příčiny.
Buď vyhrál v loterii, nebo začal chodit se ženou.
Ani jedno.
Prý jste našel vodítko v telefonní budce.
Proto jste tak vysmátý?
Jste v sedmém nebi, že jste porazil staršího kolegu?
Přestaňte žárlit!
Detektive Na, přehrajte hovor na záchrannou službu
panu starostovi a lidem z města, třeba ten hlas někdo pozná.
A detektive Kime…
Sepíšu vodítka a podám vám průběžnou zprávu.
Dobrá. Vy se vyznáte.
Je sobota, tak to rychle doděláme, ať můžeme domů.
SNOVÉ PRÁDÝLKO PRO KRÁSU ŽEN
Dobrý den.
Jsem manažerka pobočky Han Čong-suk a představím vám produkty.
Napřed oblečení.
Tomuto se říká kostýmy.
Kostým představuje člověka, postavu z určité doby
nebo povolání.
Je to oblečení na hraní rolí.
JONDŽIN FARMLAND KAVÁRNA, POBLÍŽ RESTAURACE…
Perfektní.
Tak do toho.
Co?
POLICEJNÍ STANICE
Čong-suk.
Promiňte, že jdu pozdě.
Rozbilo se mi auto.
Ale ne.
Určitě čekáte dlouho.
Ne, to nevadí.
Kam půjdeme?
Měl jsem něco vybráno, ale pěšky je to daleko.
Dejte mi chvilku, něco vymyslím.
Kam jste chtěl jít?
Do zábavního parku Farmlandu.
Je tam ruské kolo a…
A můžete jet autobusem a uvidíte zvířata, třeba lvy a tygry.
Říkal jsem si, že se najíme v západní restauraci
a prohlédneme si to tam, ale…
Tak můžeme.
Co?
Půjdeme do zábavního parku a dáme si něco dobrého.
Chtěl jsem vás pozvat na jídlo o třech chodech.
Dám si cukrovou vatu, takže budu mít tři chody.
Farmlandu se to určitě nevyrovná,
ale i v Oksan Landu je spousta zajímavých věcí.
Párkrát jsem tu byla s Min-hem.
Kterou atrakci máte ráda?
Na žádné jsem nebyla.
Min-ho byl malý, tak jsem ho musela hlídat.
Aha.
Všechny vypadají zábavně.
Co kdybychom je vyzkoušeli všechny?
Proboha.
Jestli se bojíte, měl jste to říct.
Ne, bavím se.
Půjdeme znovu?
Ne, to není třeba.
Dřív jsem si přivydělávala tím, že jsem přišívala oči plyšákům.
Myslím, že toho jsem dělala já.
Určitě jich doma máte spoustu.
Ne, jenom jsem přišívala oči.
Nemám ani jednoho.
Mám ho pro vás vyhrát?
Co?
PRVNÍ CENA PLYŠÁK DOOLY (10)
Na Doolyho musíte trefit deset balonků. To je moc těžké.
Stojí to tisíc wonů. Je to moc drahé.
Na policejní akademii
jsem měl ze střelby vždy plné skóre.
Pojďte.
Pane, zkusím to.
Dobrá.
To nebude stejné jako střílení.
Je to stejné.
Vidíte, jak pevnou ruku mám?
Ano, vidím.
Stejně jako střelba to vyžaduje soustředění na cíl,
takže je to prakticky totéž.
- Ujela mi ruka. - Jistě.
- Až si zvyknu, nepotrvá to dlouho. - Aha. Dobře.
Tak jo.
Nechtěl jsem si sundávat sako, ale asi bych měl.
Můžu se naklonit dopředu? Dobře.
Prosím, Kim To-hjone.
Nesmíš to pokazit.
Ano!
- No páni. - Mám to.
Zvládl jsem to.
Ano!
- Zvládl jsem to! - Blahopřeju.
- Zvládl. - Ano.
NEMOCNICE KUMDŽE
Jong-bok.
Co tě sem v tuhle hodinu přivádí?
Říkala jsem, že pomoc nepotřebujeme.
No, já…
vám musím něco říct.
Když s ním ráda trávím čas,
znamená to, že ho mám ráda.
Tak bych s ním měla prostě chodit.
Omlouvám se.
Za co?
Vím, že pro vás bylo těžké rozhodnout se jít se mnou na rande.
Chtěl jsem, aby bylo skvělé.
Napřed auto, pak atrakce a plyšák…
nic nešlo podle plánu.
Nešlo to ani podle mého plánu.
Aha.
Doufala jsem…
že to rande nebude zábavné.
Co?
Když se s vámi budu bavit,
budu chtít jít na další rande.
Toho jsem se obávala.
Ale…
Dneska jsem se bavila.
Už dlouho jsem se tolik nenasmála.
A…
Tohle se mi taky moc líbí.
Tak si to nemusíte vyčítat.
Vždyť je jedno, že to nešlo podle plánu.
Tak dobře.
Mělo pršet, ale jsem rád, že bylo hezky.
Kdyby pršelo, bylo by to bez auta hrozné.
- Počkejte, prosím. - Dobře.
Co?
Tak. Poběžíme na zastávku.
Dobře.
Tohle je pager.
Můžete se mi ozvat přes něj.
Dám vás svoje číslo.
Dobře.
Nemám u sebe papír.
Mohl bych…
Co?
To je policejní stanice.
- Zavolám si, bude to chvilka. - Dobře.
Kapitáne, tady Kim To-hjon.
Co?
Dobře, hned tam budu.
Víte…
Stalo se něco?
Jde o ten případ pana Čchoi Won-bonga.
Pachatel se přiznal.
Kdo je to?
Je to…
POLICEJNÍ STANICE
Omluvte mě, prosím. Půjdu dovnitř.
Jistě.
Paní O.
Měla jsem manžela poslechnout.
Říkal, že jste jiné než já.
Říkal, ať žiju jako doposud.
Můžeme si promluvit?
Lituju toho.
Že jsem si myslela, že jste dobří lidé.
Ne.
Toho, že jsem vás vůbec poznala…
Všeho toho lituju.
Už bychom se neměly scházet.
Nikdy.
OBCHOD SE VŠÍ POČESTNOSTÍ
Nikdy nepožádám o shovívavost.
Postarejte se, aby ho po zásluze potrestali.
Půjdeme spolu.
Nemůžeš zůstat doma a litovat se.
Musíš se ze všech sil snažit se s ní udobřit.
Řekla jsem ti, že už tě nechci vědět.
Tak proč tu tak žvaníš?
Paní O…
- Jong-bok! - Moje břicho…
Uhněte!
Nenašly se dokumenty o jejich přijetí, pouze přihlášky k adopci.
Neví se, kdo ty děti do sirotčince odnesl?
Přestaneš už?
Přestaň s tím. Je to k ničemu.
Celý život jsem rodiče nenáviděl.
Nevěděl jsem, že jste za tím vy.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová