ERÉNYES NŐ
Igaza van,
próbáltam távolságot tartani, de nem azért, amit gondol.
Tudja, amikor önnel vagyok…
minden olyan zavaros lesz.
Ezért kerültem.
Zavaros? Miattam?
De miért?
Nem tudom.
De…
ezt meg kell tennem.
Mit?
Mit akart most ezzel?
Megtudni, hogy mit érzek.
Sajnálom, ha megijesztettem.
De most már biztosan tudom.
Olyan ön számomra, mint…
Egy igaz barát
…egy igaz barát…
Egy örömmel teli szív
Nem ezt akartam mondani.
Jaj, milyen későre jár!
Istenem!
Meg akarta tudni, hogy mit érez? Ezt nem értem.
Mindegy, ezen most nincs időm gondolkozni.
Az ördögbe! A fickó most hívja a zsarukat?
Ezért hoztalak magammal. Nem csak figyelned kellett volna!
Ha segítesz, gyorsabban végzünk. Ha szeded a lábad…
Kussolj már!
Azt mondtad, az ellopott pénzért megyünk, de minden ékszert lenyúltál.
Ha ezt tudom, el sem jövök veled.
Ne rinyálj, én melóztam!
Ne parázz, nem lesz semmi gáz!
Mi a…
- Mi volt ez? - Basszus!
Uram!
- Uram! Jaj, ne! - Szállj be a kocsiba!
De kórházba kell vinni!
Ennek már mindegy.
Ha nem akarsz rács mögé kerülni, szállj be a kocsiba!
Térjen magához, uram!
- Nyomás! - Uram!
Uram!
Ne!
Valaki…
Valaki meghalt!
Vagyis haldoklik.
Azt hiszem, elütötte egy autó.
Hogy hol?
A geumjei malom előtt, a kereszteződésben.
Jöjjenek…
Te idióta barom! Miért nem hívod egyből a zsarukat?
Nesze! Tűnj el!
Most mit tegyek?
- Kész a műtő? - Igen.
Édesem!
- Vészhelyzet van, menjen arrébb! - Édesem!
Édesem!
BELÉPNI TILOS
Ide nem jöhet be.
Köszönöm. Ott segítsen!
Hé!
Az áldozat Choi Won-bong, 58 éves.
A Wonbong Gyógyszertár tulajdonosa.
Hogy van?
Épp műtik a geumjei kórházban.
A tárcája érintetlen, tehát nem rablás volt az indíték.
Az autó onnan érkezett. A sofőr ittas lehetett.
- Ezt lefényképezte? - Volt szemtanúja a balesetnek?
Nem?
Ébresszük fel az étterem és az elektronikai üzlet tulajdonosát…
Azonos elkövető?
A gázoló és az ékszerbolt kirablója egy és ugyanaz a személy?
Ellenőriztem az utat az ékszerbolt és a gázolás helyszíne között.
Guminyomokat találtam.
Megláthatták őket az ékszerboltnál, ezért pánikszerűen távoztak,
az áldozat láttán aztán fékeztek, így itt is, ott is hagytak nyomokat.
A két helyszínen felvett keréknyomok azonosak.
Ugyanezt akartam épp mondani.
Megelőzött, Kim nyomozó.
Akkor vezesd te a nyomozást!
Nem akarom kínos helyzetbe hozni az újoncot. Folytassa!
Keressük a gázolás szemtanúit és a lopás elkövetőit egyszerre!
Rendben. Sok sikert mindkettejüknek.
Nem lesz könnyű dolga.
Így tanul.
Várjunk, kihez beszélsz?
Főnök! Rám néznél?
Mit zavar téged, hová néznek a szemeim?
Bemegyek a kórházba az áldozathoz.
- Oké. - Később találkozunk.
Ugyanaz az elkövető?
MŰTÉT FOLYAMATBAN
Mikorra beszélt meg találkozót a férjével?
Hétkor volt találkozónk a Mokhwa étteremben.
Egy órát vártam rá, de nem jött.
Hívtam a patikában is, de nem vette fel.
De mit keresett ott, ahol elütötték?
A helyszínen találtunk egy sálat és egy táskát a Jung Yeon-ja Divatházból.
Ismeri a helyet?
Igen.
Gyakran járok abba a ruhaüzletbe.
JUNG YEON-JA DIVATHÁZ
Azt hiszem,
ez ajándék a házassági évfordulónkra.
Erről fogalmam sem volt. Dühös voltam rá a késés miatt.
Sajnálom. Biztos sok a dolga.
Semmi baj. Visszajövök, ha a férje már magához tért.
Mikor jöttél meg?
Miért nem jössz be?
Az van, hogy…
Figyelj!
Mondani akarok neked valamit.
Vártam rád, de végül elszundítottam.
Mi az?
Tudod…
megtartom a babát.
Hogy?
Valaki azt mondta,
hogy szerinte van számomra jövő.
Ez gondolkodóba ejtett.
Ha egy kicsit jobban igyekszem,
akkor működhet a dolog.
Így végül meggondoltam magam.
Mondd már, örülsz a hírnek? Nyugodtan bolondozhatsz örömödben!
Bár sokszor kritikus vagyok veled,
azért tisztellek.
Hosszú éveken keresztül
távol tartottad magad minden zűrtől.
Ez pedig nem is olyan könnyű.
Mi a baj?
Nyomaszt a gondolat, hogy mégis megtartom a babát?
Nem.
Helyesen döntöttél.
Örülök, hogy meggondoltad magad.
Neked akartam elsőként elmondani.
Még az üzlettársnőim sem tudják.
Most, hogy terhes vagyok,
még keményebben fogok dolgozni.
GEUMJEI KÓRHÁZ
Geum-hui!
Jeong-suk!
Hogy…
Jól sikerült a műtét?
Igen.
De sok vért vesztett.
Nagy baj lehetett volna, ha később ér be a kórházba.
Azóta még nem tért magához.
Most megfigyelik, nehogy vérömleny alakuljon ki az agyában.
Jeong-suk!
Tudod…
mindig arra panaszkodtam, hogy nem fejezi ki az érzelmeit irántam.
De most rájöttem,
hogy én nem mondtam el soha…
milyen hálás vagyok neki,
és mennyire szeretem.
Mi lesz,
ha már nem is lesz rá alkalmam?
Ne mondj ilyet!
Hamarosan magához tér.
Choi úr!
Hogy történhetett ez?
Ébredjen fel!
Nyugalom, Dae-geun.
Úgy sajnálom, Choi úr!
Annyit piszkált engem tegnap,
hogy egy szabadnapért imádkoztam.
Siettemben nyitva hagytam a patika ajtaját.
Büntessen meg!
Elég, Dae-geun! Pihenésre van szüksége.
Mi?
Geum-hui, a férjed keze…
Édesem!
Édesem, hallasz engem? Édesem, térj magadhoz!
Édesem!
Elnézést!
Jöjjenek Choi úr szobájába!
Gyorsan javul az állapota. Pihenjen, nehogy felmenjen a vérnyomása!
Minden jót!
- Köszönjük, doktor. - Nincs mit.
Hála az égnek!
Amikor összeestem…
attól féltem, hogy sosem látlak többé.
Édesem!
Choi úr!
Ez fáj.
Fájdalmat okoz.
Sajnálom.
Dae-geun!
Igen?
Megtennél egy szívességet?
Hogyne.
A városban nincs sok gyógyszertár,
ezért a patika nem zárhat be.
Vezetnéd az üzletet a távollétemben?
Hogyne, hát persze.
Gondját viselem a patikának, amíg vissza nem tér.
- Köszönöm szépen. - Nincs mit, uram!
- Most menj! - Jó!
Viszlát!
Végre csend van.
Jól vagy?
Rábíztam a gyógyszertárat. Miért…
Nyomozó!
A nővér szólt, hogy magához tért.
Kim Do-hyeon nyomozó vagyok a geumjei rendőrségről.
Üdv!
Geum-hui, nekem mennem kell.
- Hogyne, menj csak! - Viszlát!
Feltennék pár kérdést a tegnapi napról.
Rendben.
CHOI WON-BONG, FÉRFI, 58 ÉVES
Tehát két ember vitatkozott?
Igen.
Nem emlékszem mindenre, de…
Az egyik sürgette a másikat, hogy menjenek,
de a másik meg akarta nézni, hogy jól vagyok-e.
Azt hiszem, megérintette az arcomat.
Felismerné a hangjukat?
Gyorsan elájultam, így…
Sajnálom.
Nem gond. Biztos nagyon kimerült. Köszönöm a segítségét.
Nincs mit.
Mondja, megtalálták a férfit, aki mentőt hívott a férjemhez?
Nem mondta meg a nevét, így nehéz lesz.
Csak meg akarom köszönni, hogy megmentette a férjem életét.
- De önök nyilván tudják a dolgukat. - Hogyne. Gyors felépülést!
Köszönöm. Sajnálom, hogy nem tudtam többet segíteni.
Igen, Ju-ri.
A vezetői képzést nem mondhatom le, úgyhogy segítened kell.
Hívd fel Yeong-bokot is!
Oké. Köszönöm.
Sajnálom, ha kínos helyzetbe hoztam.
Nem akarom tovább kerülni minden magyarázat nélkül.
Kedvelem önt.
Nagyon.
Erre nemrég jöttem rá,
bár az érzelmeim nem új keletűek.
Talán akkor kezdődött, amikor a gondjai miatt megsajnáltam önt.
Vagy akkor,
amikor megnevettetett a gondjaim ellenére.
Vagy amikor megláttam a gyönyörű mosolyát. Nem tudom.
Tudom, váratlanul érte, de kérem, gondolja át,
és adjon választ!
Nem.
Nem gondolom át.
Sosem gondoltam bele,
hogy én mit érzek ön iránt.
De ha meg is tenném, az sem változtatna semmin.
Bármire is jutnék,
nem fogok randevúzni önnel.
Jó anyja akarok lenni Min-hónak, és keményen akarok dolgozni.
Most csak ez a két dolog érdekel.
Sajnálom.
Egyet adjunk Choi úrnak is!
Örülök, hogy nem sérült meg súlyosan.
Sok szempontból szerencséje volt.
Bizony.
Nahát!
Ideje elvinnem röntgenre.
Nem így kell, Geum-hui.
Nézd, megmutatom!
- Nahát! - Nincs itt egy nővér?
Ugyan,
az ágyat sem tudod felemelni, hogy teszed be a kerekesszékbe?
Majd én segítek.
Megoldom. Csak nem ismertem ezt az ágyat.
És a férjem nem nagydarab, boldogulok vele egyedül. Rendben.
Várj! Édesem!
Hadd segítsek!
Choi úr! Egy, kettő, három! Ez az!
Halló?
Te vagy az, édesem? Hol vagy?
A kórházban.
Beugrottam Ju-rihez, tőle hallottam a balesetről,
és egyből idesiettem.
Baleset?
A Wonbong Gyógyszertár tulaja,
az üzlettársnőm férje
tegnap este cserbenhagyásos gázolás áldozata lett.
Hogy?
És mi van vele?
Nemrég magához tért.
Szerencsére túl van a nehezén.
Ezt örömmel hallom.
Tényleg.
Nahát, milyen együttérző vagy!
Miért sírsz? Hisz alig ismered őt!
Mindegy, hozz otthonról törölközőt,
és ugorj be a boltba pár pipereholmiért!
Szegény Geum-hui nem hozott be semmit, úgy rohant a férjéhez.
Hogy én?
És Eun-ji?
Yeong-sik anyukája majd vigyáz rá.
A geumjei kórház 405-ös szobájában vagyunk.
Most leteszem.
- Előadást tartok? - Igen.
A területi vezető egyik dolga az új értékesítők oktatása.
Geumjéból nincs új jelentkezőnk, így a szomszédos megyéket bízzuk önre.
Értem.
Holnap befejeződik a képzése, utána állítsa össze az oktatási anyagot!
Nálam máris jobban ismeri a termékeket,
úgyhogy ez nem lesz gond.
Értem, rendben.
Ki az?
Nos, én…
Seo Yeong-bok férje vagyok. Ő kérte, hogy hozzam be ezeket.
Értem.
Azt hiszem, épp kimentek egy kicsit.
Üljön le a kanapéra!
Már megyek. Viszlát!
Várjon!
Lehetséges lenne,
hogy maga…
kikísérjen a mosdóba?
Egyik napról a másikra
már kezet sem tudok mosni rendesen.
Köszönöm. Egy férfi segítsége sokkal jobb.
- Mi az? - Ő a férjed?
Igen. Hát itt vagy!
Üdv!
Ne haragudj!
Kimentünk beszélgetni a hallba, mert elaludtál.
Semmi baj.
Az úr kivitt a mosdóba.
Még a kezemet is megmosta.
De mondja, miért olyan a keze, mint egy háziasszonynak?
- Biztos megszenvedett vele. - Egyáltalán nem, de most már megyek.
Máris elmész?
Choi úr biztosan unatkozik. Beszélgethetnétek.
Hogy?
Egy végtagját sem tudja mozgatni, így még olvasni sem tud.
Szörnyű!
Nem tudom, ki volt a gázoló, de remélem, utoléri a karma!
- Szörnyű! - Ne dühöngj!
Hozok önnek inni.
Nem szükséges. Tényleg megyek.
- De… - Még meg sem köszöntem…
Biztosan siet Eun-jiért.
Édesem!
Te sírsz?
Yeong-bok…
Mi a baj?
Olyan nyugtalannak tűnsz.
Történt valami?
Megőrjítesz! Bökd már ki, mi a baj?
Kikészítesz!
Otthon majd beszélünk, jó? Most megyek.
Én voltam.
Tessék?
A gázoló, akit reméled, hogy utolér a karma,
én vagyok.
Mi a…
Hogy?
Istenem, ez nem igaz, ugye?
Nem az történt, amire gondolok, ugye?
Biztos megőrültem, hogy ilyen gondolataim vannak.
Mondd, hogy nem igaz!
Mondd már, hogy ez nem igaz! Istenem, ne!
Ne!
Hogy történhetett ez?
Most mi lesz?
Fel kéne adnom magam, igaz?
Úgy gondolod?
És mi lesz a gyerekekkel?
Az első alkalommal még kicsik voltak, nem értették a dolgot.
De most már nagyok.
Az egész város rólad fog beszélni.
Érted?
Én mihez kezdjek? Vetessem el a babát? Ezt akarod?
Ez a baba nem ezt érdemli.
Igazad van, de…
A börtönben megesküdtél nekem. Emlékszel, ugye?
Nehezedre eshet a mozgás. Nem kéne bejönnöd.
Nos,
anya vigyáz egy kicsit Eom-jire.
Eom-ji jól van? Nem hiányzom neki?
Dehogynem.
Hisz az imádott apja csak úgy eltűnt.
Azt mondtam neki, hogy Szaúd-Arábiába mentél
pénzt keresni.
Jut eszembe!
Képzeld, megtanult írni!
- Máris? - Igen.
Írt neked egy levelet. Majd olvasd el!
Apa, keress sok pénzt, és gyere hamar haza!
Nagyon hiányzol.
Ahhoz képest, ami akkor volt, most sokkal nehezebb lesz minden.
Tudom, de…
Tudod?
Tehát tudod? Bánt a lelkiismeret?
Ne játszd el most a gáncs nélküli lovagot! Ez nevetséges.
Én kész vagyok
megtenni bármit
a gyerekeimért, akármit.
Megértetted?
A legjobb, amit tehetsz…
ha megúszod a lebukást.
Világos?
Ne sírj!
Többé nem vagyok hajlandó bejárni hozzád a börtönbe
egy gyerekkel a hasamban.
Az ki van zárva!
- Édesem… - Ne érj hozzám!
Istenem!
BELÉPNI TILOS
- Üdv, uram! - Jó napot!
Kérdeznénk valamit.
Nem járt erre az elmúlt két napban este 8 és 8.30 között?
Nem.
Hoztak július tizedike után javításra autót törött szélvédővel és lökhárítóval?
Nem emlékszem minden kocsira.
GESZTENYE
- Tizenegy. Adtam még kettőt. - Köszönöm.
Köszönöm.
- Menjünk! - Minek a gesztenye?
Egy ismerősöm beteg, és szereti a yakbapot.
- Gondoltam, főzök neki. - Értem.
Anya, veszünk bundás virslit?
Te is szereted, nem?
Már úgyis régen ettünk, nem?
Üdv!
Nahát, uram!
Szia, Min-ho! Minden rendben?
Igen.
Sokat fejlődtem gonggiban. Nem jön át hozzánk valamikor?
Nos…
A nyomozó elfoglalt, Min-ho.
Két bundás virslit kérek elvitelre.
Sajnálom, de ez a két utolsó, és az úr már megrendelte őket.
Értem.
Nem eszünk inkább fánkot, Min-ho?
Adja csak nekik a bundás virsliket!
Nem kell, ön rendelte őket.
Semmi baj. Amúgy sem szeretem annyira.
Csak megéheztem, de mást is tudok enni.
Üdv!
Kész vannak már a bundás virslik?
- Mégis inkább mást ennék. - Mi?
De azt mondta, hogy ez a bundás virsli a kedvenc kajája az egész városban.
Úgy örült, hogy még van belőle. Miért gondolta meg magát?
Ehetünk fánkot is.
De azt mondta, hogy utálja, amikor a fogára ragad!
Szia, Min-ho!
- Vigyázz magadra! - Úgy lesz.
Menjünk!
Viszlát, uram!
Szia!
Viszlát!
- Anya! - Igen?
Az a férfi direkt adta nekünk a bundás virsliket, igaz?
Pedig nehéz lemondani a vágyott ételről.
Biztos szeret.
Mi? Dehogy!
Nem?
Pedig én azt hittem, kedvel engem.
Ez igaz.
Téged valóban kedvel.
Finom? Nekem is meg kéne kóstolnom.
Nagyon jó, ugye?
Ropogós és édes.
Igazad van.
Üdv!
Adhatok valamit?
Van egy seb a számban. Kenőcs kellene rá.
Szájra való kenőcs?
Tessék.
Mennyi lesz?
Ez 2550 von.
Várj!
Igen?
Sajnálom azt az éjszakát.
Előbb szerelmet kellett volna vallanom, és engedélyt kérni.
Félek, hogy megsértettelek.
- Bocsánatot kérsz? De miért? - Hogy?
Ha megsértettél volna, azonnal kupán váglak.
Igazság szerint…
én élveztem.
Élvezted? Tényleg?
Élvezted?
De miért nem mutattad ki?
Mert nem volt rá alkalmam.
Elfutottál előlem, ahogy megláttál.
Mindenesetre örülök, hogy nem sértettelek meg.
De mostantól sokkal komolyabban veszem,
ami köztünk van.
Ne! Utálom a komolyságot.
Én a kötetlen kapcsolat híve vagyok.
Hogy?
Na, el tudsz képzelni egy kötetlen kapcsolatot?
Nagyon is.
Kiváló vagyok benne.
Jó. Most megyek a kórházba.
- Mi? - Később találkozunk.
Ju-ri!
GEUMJEI KÓRHÁZ
Nahát!
Yakbap.
Isteni!
A férjem is imádta. Köszönöm, Jeong-suk.
A munka miatt nem tudtam gyakrabban jönni.
Te és Yeong-bok sokat dolgoztatok.
Így van.
A baleset óta Yeong-bok új oldalát ismertem meg.
Igazi hűséges barát vagy.
Túlzol.
Jeong-suk, milyen a területi vezetői munka?
Tényleg, hallom, jönnek az új értékesítők.
Igen.
Miközben készültem,
eszembe jutott, hogy készíthetnénk egy brosúrát.
Beleírhatnánk a termékek jellemzőit, így a képzésen kívül
bemutatókon is használhatnánk.
Igaz. Más cégeknek is vannak brosúrái.
Csináljuk meg, ha kiengedték a férjemet!
A buli alkalmával megbeszélhetjük.
Hogy? Bulizunk?
Meghívok mindenkit, akinek hálás vagyok.
Váratlan nehézség volt ez az életünkben,
és olyan elveszettnek éreztem magam,
de ti azonnal jöttetek, és úgy aggódtatok értünk,
mintha egy család lennénk.
A legjobb dolog, ami velem történt, hogy megismertelek titeket.
Én is így gondolom.
És én is.
A négy üzlettársnő.
Maradjunk együtt örökre!
Menni fog, ha nem veszünk össze, ti pedig sokáig éltek egészségesen.
Ő meg miről beszél?
Az egészség a lényeg!
Nézd, gesztenye!
Igen, a piacon vettem.
Nyisd nagyra!
- Isteni! - Igen?
Te is, Jeong-suk!
Jeong-suk! Ezt még nem tudtam elmondani.
Van egy barátom.
- Csak így, a semmiből? - Nem, már ismerem egy ideje.
Aztán egyszer váratlanul egymásnak estünk.
Értem.
De elbizonytalanodtam, hogy akarok-e járni vele.
Értem.
A gyereked miatt.
Ugyan! A gyerek nem gond.
Máskor is simán randiztam mellette.
Akkor zavar, hogy máris fizikai kapcsolat van köztetek?
Dehogy! Egyáltalán nem zavar.
Még a pillangókat is éreztem a gyomromban.
Akkor miért…
Mert nem az esetem.
Gyorsan ráunok azokra, akik nem okosak.
Értem.
De ha belevágunk, úgyis kiderül.
Ha jól szórakozom vele, akkor én is kedvelem.
És akkor eldőlt, járni fogunk.
Értem.
Találkozzunk a telefonfülke előtt!
Rendben, köszönöm.
Mi történt?
A gázolás helyszínéhez közeli telefonfülkéről van szó.
Valaki látott egy férfit a telefonfülkében,
nagyjából akkor, amikor a bejelentés volt.
Miért érdekes, ki hívta a mentőket?
Mert vért találtam a telefonfülkében.
Az áldozat szerint a gázoló megérintette az arcát.
Talán vér is került a kezére.
Azt mondja,
hogy az ékszerbolt kirablója és a gázoló bejelentette a balesetet?
Hisz ezzel a lebukást kockáztatta.
Nem tudom, de ha a tanú ad róla személyleírást,
azt összehasonlíthatjuk a betörés szemtanújának leírásával.
Értem.
Ha a két leírás stimmel, az ügy meg van oldva.
Találkozom a szemtanúval,
és megpróbálom megszerezni a mentőkhöz befutott hívást.
Oké.
Kedvelem önt.
Nagyon.
De ha belevágunk, úgyis kiderül.
Ha jól érzem magam vele,
akkor én is kedvelem.
És akkor eldőlt, járni fogunk.
Valaki…
Valaki meghalt!
Valaki…
Valaki meghalt!
Valaki…
Valaki meghalt!
Halló?
Én vagyok, Han Jeong-suk.
Esetleg ráér holnap?
Hogy?
Tessék. Nyisd nagyra!
Rendben.
Mondtam, hogy hagyd ott!
Ideje lenne hazamenned.
Nem gond.
Hisz láttad, simán be tudom ültetni a kerekesszékbe.
Ha nem mész haza, olyan ostobának fogom érezni magam.
Köszönök mindent.
Ha kiengednek, meghálálom önnek.
- Jól van. - Akkor megyek.
- Rendben. - Szia!
Minden jót!
Megjöttél?
Már nincs rám szükség.
Sajnálom.
Te annyira kedves nő vagy.
Most szörnyen szenvedhetsz.
Hagyd a közhelyeket!
És ne érzelgősködj!
Rendben.
Szívok egy kis friss levegőt.
Nekem sosem volt gyermekem,
így töprengtem rajta, hogy mi tetszene a lányaidnak.
Mit gondolsz?
Szerinted tetszeni fog nekik?
PARK JEONG-SEON
Kész vagy.
- Milyen, anya? Csinos vagyok? - Nagyon szép vagy.
Szép napot!
- Később találkozunk. - Jó.
- Szia! Majd jövünk! - Szia!
Kínosnak fogja érezni, ha túl elegáns leszek.
Öltözzünk visszafogottan!
Ahogy mindig.
Mindig így szoktam kinézni, nem?
Jó reggelt!
Mi? Mi történt?
Történt valami?
Nem.
Ha egy férfi máshogy öltözik, az két dolgot jelenthet.
Vagy megnyerte a lottót,
vagy randevúra készül.
Egyik sem.
Hallom, nyomra bukkant a telefonfülkénél.
Ezért olyan izgatott?
Boldog, hogy lepipálhat egy rangidős tisztet?
Elég az irigységből!
Na nyomozó, mutasd meg a mentők hangfelvételét
a városi elöljáróknak, hátha felismerik a hangot!
Kim nyomozó pedig…
Az eddigi nyomok alapján elkészítem az előzetes jelentést.
Oké, tudja a dolgát.
Szombat van, úgyhogy igyekezzünk haza!
FANTÁZIA FEHÉRNEMŰ A NŐI SZÉPSÉGÉRT
Üdv!
Han Jeong-suk vagyok, területi vezető. Bemutatom a termékeket.
Kezdjük a ruhákkal!
Ezek a jelmezek.
Minden jelmez egy karaktert jelenít meg egy adott időszakhoz
vagy munkához kapcsolódóan.
A jelmezek szerepjátékokhoz használatosak.
YONGIN ÁLLATFARM EGY KÖZELI KÁVÉZÓ, ÉTTEREM…
Tökéletes.
Rajta!
Mi a…
GEUMJEI RENDŐRSÉG
Jeong-suk!
Sajnálom, hogy elkéstem. Lerobbant az autóm.
Jaj, ne!
Biztos sokat várt rám.
Semmi baj.
Hová menjünk?
Volt egy tervem, de oda nem mehetünk gyalog.
Hadd gondolkozzak!
Mi volt a terve?
Egy Állatfarm nevű vidámpark.
Van óriáskerék, és…
Buszról még oroszlánokat és tigriseket is lehet látni.
Gondoltam, ehetnénk egy nyugati étteremben,
körülnézhetnénk…
Ez jól hangzik.
Hogy?
Menjünk vidámparkba, és együnk valami finomat!
Én többfogásos menüre gondoltam.
Vattacukrot is kérek, úgyhogy több fogást eszek.
Ez a hely persze nem fogható az Állatfarmhoz,
de itt is sok látnivaló van.
Párszor voltam itt Min-hóval.
Melyik játék a kedvence?
Egyiket sem próbáltam.
Mivel még kicsi volt, mindig Min-hóra vigyáztam.
Értem.
Mindegyik játék szórakoztatónak tűnik.
Miért nem próbáljuk ki mindet?
Egek!
Szólhatott volna, hogy így fél.
Dehogy, remekül szórakozom.
- Felüljünk valamelyikre még egyszer? - Inkább ne!
Régen mellékállásban én varrtam szemet azokra a dinókra.
Azt ott egész biztosan én csináltam.
Biztos sok ilyenje van otthon.
Csak szemet varrtam rájuk,
de egy sincs belőle.
Szeretne egyet?
Hogy?
ELSŐ DÍJ: PLÜSSDINÓ (10 TALÁLAT)
Egy dinóhoz 10 lufit kell eltalálnia. Az nem könnyű feladat.
Ráadásul drága, 1000 vonba kerül.
A rendőrakadémián mindig kiváló voltam lövészetből.
Jöjjön!
Kipróbálnám, uram.
Jól van.
Nem hiszem, hogy ez olyan, mint a lövészet.
Ugyanaz.
Látja, milyen szilárdan állok?
Igen, látom.
Itt is a célpontra kell fókuszálni. Lényegében ugyanaz.
- Megcsúszott a kezem. - Értem.
- Ha belejövök, menni fog. - Persze.
Na jó.
Nem akartam levenni a zakómat, de úgy látom, muszáj lesz.
Előredőlhetek? Oké.
Rajta, Kim Do-hyeon!
Ezt nem szúrhatod el!
Igen!
- Istenem! - Sikerült!
Megcsináltam!
Igen!
- Ez az! - Gratulálok!
- Sikerült! - Igen.
GEUMJEI KÓRHÁZ
Yeong-bok!
Mit keresel itt ilyenkor?
Mondtam, hogy boldogulunk.
Nos, én…
Valamit el kell mondanom.
Ha jól szórakozom vele,
akkor én is kedvelem.
És akkor eldőlt, járni fogunk.
Sajnálom.
Mit?
Tudom, hogy nehezen szánta rá magát erre a randevúra,
ezért azt akartam, hogy tökéletes legyen.
De az autótól a plüssig…
Semmi sem terv szerint alakult.
Én sem így terveztem.
Értem.
Azt remélve jöttem el…
hogy nem érzem majd jól magam.
Hogyan?
Mert ha jól szórakozom,
akkor újra találkozni akarok majd önnel.
És ez megijesztett.
Csakhogy…
Jól szórakoztam.
Rég nevettem ennyit.
És…
őt is imádom.
Úgyhogy ne gyötörje magát emiatt!
Kit érdekel, ha nem terv szerint alakulnak a dolgok?
Értem.
Úgy volt, hogy esni fog. Örülök, hogy mégsem.
Szörnyű lett volna az esőben autó nélkül.
- Várjon! - Jó.
Fussunk a buszmegállóba!
Oké.
Ez egy csipogó.
Ezen át bármikor elérhet.
Megadom a számát.
Rendben.
Sajnos nincs nálam papír.
Szabad?
Igen?
A rendőrségről hívnak.
- Gyorsan visszahívom őket. - Rendben.
Kapitány? Kim Do-hyeon vagyok.
Hogyan?
Értem. Máris ott leszek.
Az a helyzet…
Történt valami?
Choi Won-bong ügyéről van szó.
A gázoló feladta magát.
És ki tette?
Nos…
GEUMJEI RENDŐRSÉG
- Bocsásson meg! Bemegyek előbb én. - Jól van.
Geum-hui!
A férjemnek igaza volt.
Ti mások vagytok, mint mi.
Maradnom kellett volna a megszokott életemnél.
Beszélhetnénk?
Már sajnálom…
Sajnálom, hogy jó embernek hittelek titeket.
Sőt…
már azt is, hogy megismertelek titeket.
Nagyon bánom.
Nem akarlak látni titeket.
Soha többé.
ERÉNYES NŐ
Nem kérek nekik kegyelmet.
Kapják csak meg a megérdemelt büntetést!
Mehetnénk együtt.
Ne légy kishitű, ne ülj tétlenül!
Meg kell próbálnod mindent!
Megmondtam, hogy többé nem akarlak látni.
Mit akarsz még tőlem?
Geum-hui…
- Yeong-bok! - A hasam…
El az útból!
Nem tudjuk, hogy kerültek oda,
csak az örökbefogadási iratok vannak meg.
Tudjuk, ki vitte be őket az árvaházba?
Befejezné?
Hagyja abba! Nincs értelme.
Egész életemben haragudtam a szüleimre.
Nem is sejtettem, hogy mindennek maga az oka.
A feliratot fordította: Kisházi Viktória