A VIRTUOUS BUSINESS
Jeg prøvde å holde avstand,
men ikke av grunnene du tror.
Når jeg er sammen med deg,
blir jeg litt forvirret.
Derfor har jeg unngått deg.
På grunn av meg?
Hva er det som forvirrer deg?
Jeg vet ikke.
Så jeg vil sjekke.
Hva da?
Hva er det du vil sjekke?
Følelsene mine for deg.
Beklager om jeg skremte deg,
men nå tror jeg at jeg er sikker.
Han, jeg ser på deg som…
En venn for alltid
…en venn for alltid…
Et hjerte fullt av lykke
Det kom ut feil.
Det er sent allerede.
Du store.
Ville han sjekke følelsene? Jeg forstår ikke.
Nei, å tenke på dette er luksus for meg nå.
Pokker. Han vil ringe politiet, ikke sant?
Derfor ba jeg deg om hjelp.
Hvordan kunne du bare være utkikk?
Det hadde gått raskere om du hjalp til. Du dranglet og…
Hold kjeft!
Du sa du ville få tilbake det du hadde mistet.
Du ødela døren og stjal alle smykkene.
Jeg hadde ikke sagt ja om jeg visste det.
Jeg gjorde all jobben, så ikke lag noe oppstyr.
Ikke vær redd. Ingenting vil skje.
Hva?
-Hva? -Pokker.
Mister.
-Mister. Å nei. -Gå inn i bilen igjen.
Han må på sykehuset.
Det er for sent!
Sett deg i bilen hvis du vil unngå fengsel.
Du må våkne.
-Skynd deg. -Mister!
Mister.
Å nei.
En person…
Det er en død person.
Nei, han er døende.
Jeg tror han ble påkjørt.
Stedet?
Overfor Geumje-møllen i treveiskrysset.
Kom…
Din gale jævel.
Du kan vel bare ringe politiet?
Ta denne og stikk.
Hva skal jeg gjøre?
-Er operasjonsstuen klar? -Ja.
Kjære!
-Det er en nødssituasjon. Unna! -Kjære!
Kjære!
Kjære.
ADGANG FORBUDT
Du kan ikke gå inn.
Takk. Hjelp til med det.
Hei.
Offeret heter Choi Won-bong. Han er 58 år.
Han er apoteker på Wonbong-apoteket.
Hvordan går det med ham?
Han blir operert på Geumje sykehus.
Siden lommeboken er urørt,
tror jeg ikke det var et ran.
Bilen kom derfra, så jeg tror det var fyllekjøring.
-Tok du bilde av dette? -Var det vitner til ulykken?
Nei?
Vi vekker folk på restauranten og elektronikkbutikken og…
Den samme gjerningspersonen?
Hit-and-run-personen og gullsmedranerne er de samme?
Jeg sjekket ruten fra gullsmeden til der påkjørselen skjedde
og fant bremsespor.
Det ser ut som de raste av gårde etter de kjørte på et vitne,
så et vitne og tråkket på bremsene og laget bremsespor.
Merkene matcher dekkmerkene vi fant foran gullsmeden.
Jeg skulle si det.
Etterforsker Kim, du er kjapp.
Du bør lede etterforskningen.
Jeg vil redde junioretterforskerens ansikt.
Fortsett.
Vi ser etter vitner til påkjørselen og de tyverimistenkte samtidig.
Dere to, lykke til med etterforskningen.
Det blir nok frustrerende.
Det er sånn han vil lære.
Hvem så du på nå nettopp?
Sjef. Meg?
Det er mine øyne. Hvorfor bryr du deg om hvem jeg ser på?
Jeg skal besøke offeret på Geumje sykehus.
-Ok. -Vi sees senere.
-Samme gjerningsperson? -Ja.
OPERASJON PÅ GANG
Når skulle du treffe ektemannen din?
Vi skulle møtes på restaurant Mokhwa klokken 19.00.
Jeg ventet en time, men han kom ikke. Jeg ringte apoteket, men han svarte ikke.
Hvorfor skjedde ulykken der?
På åstedet
fant vi et skjerf og en pakke med påskriften "Jung Yeon-ja Mote."
Vet du hva det er?
Det er…
…en klesbutikk jeg pleier å handle fra.
JUNG YEON-JA MOTE
Jeg tror det er en bryllupsdagsgave.
Det visste jeg ikke.
Jeg var sint fordi han var sen.
Beklager. Du har det sikkert travelt.
Det går bra. Jeg kommer tilbake når han våkner.
Når kom du hjem? Hvorfor kommer du ikke inn?
Saken er…
Det er noe jeg vil fortelle deg.
Jeg ventet på deg, men jeg duppet av.
Hva er det?
Vet du…
-Jeg vil ha denne babyen. -Hva?
Noen sa til meg
at de ser håp i livet mitt.
Så jeg tenkte på det.
Hvis jeg lever med litt mer omhyggelighet,
finnes det en måte.
Så jeg ombestemte meg.
Si det hvis du er glad.
Jeg skal ikke si at du er dum.
Selv om jeg er tøff mot deg hele tiden,
respekterer jeg deg.
I mange år
gikk du aldri tilbake til ditt gamle jeg og laget trøbbel.
Det er enklere sagt enn gjort.
Hva er det?
Føler du ikke presset nå som jeg vil ha denne babyen?
Nei. Du gjorde det rette.
Jeg er glad for at du har ombestemt deg.
Jeg ville at du skulle være den første til å vite det,
så jeg har ikke sagt noe til kollegaene mine.
Nå kan jeg si til dem at jeg er gravid.
Jeg skal jobbe hardere fra nå av.
GEUMJE SYKEHUS
Fru Oh.
Jeong-suk.
Hvordan…
Gikk operasjonen bra?
Ja. Han mistet mye blod,
så det hadde vært farlig om han hadde kommet senere.
Men han har ikke våknet ennå.
De må observere ham for å utelukke cerebralt ødem.
Jeong-suk.
Du vet…
Jeg klaget alltid på at han aldri uttrykte hengivenhet.
Når jeg tenker meg om, var det jeg som ikke gjorde det.
Jeg sa ikke hvor takknemlig jeg er og hvor høyt jeg elsker ham.
Hva om jeg ikke får fortalt ham alt dette?
Ikke si det.
Han våkner snart.
Herr Choi!
Hvordan skjedde dette?
Våkne.
Ro deg ned, Dae-geun.
Unnskyld, herr Choi.
Du maste sånn på meg i går
at jeg ba om en fridag.
Jeg lot døren på apoteket stå åpen fordi jeg hadde det travelt. Gi meg kjeft!
Stopp, Dae-geun.
Han trenger hvile.
Hva?
Fru Oh, herr Chois hånd…
Kjære. Hører du meg?
Kjære, våkne.
Kjære!
Unnskyld meg.
Kom til herr Chois rom.
Heldigvis kommer du deg raskt.
Blodtrykket må ikke stige, så slapp av.
Ta vare på deg selv.
-Takk, doktor. -Ok.
Gudskjelov.
Da jeg kollapset…
…ble jeg redd for at jeg aldri ville se deg igjen.
Kjære.
Herr Choi.
Det gjør vondt.
Unnskyld.
Dae-geun.
Ja?
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Selvsagt.
Det er ikke mange apotek i byen.
Apoteket kan ikke holde stengt.
Kan du holde apoteket åpent for meg?
Ok. Selvsagt.
Jeg skal ta meg av apoteket til du kommer tilbake!
Ok, takk.
Oppfattet!
-Gå, nå. -Ok!
Ha det.
Endelig litt fred og ro.
Går det bra?
Jeg ba ham om å åpne apoteket. Hvorfor…
Hallo, etterforsker.
Sykepleieren sa at han var våken.
Jeg er Kim Do-hyeon fra Geumje-politiet.
Hallo.
Fru Oh, jeg drar tilbake til kontoret.
-Ok. Du burde gå. -Ha det.
Jeg vil stille noen spørsmål om i går.
Ok.
CHOI WON-BONG / MANN / 48
Så du hørte to som kranglet?
Ja. Jeg husker det ikke så godt, men…
Den ene ropte og ba den andre om å gå.
Den andre prøvde å sjekke at det gikk bra med meg.
Jeg kjente at han tok meg i ansiktet.
Vil du kjenne igjen stemmene deres?
Jeg mistet bevisstheten med en gang, så…
Beklager.
Det går bra. Du er sikkert ute av deg. Takk for hjelpen.
Ok.
Forresten,
kan vi finne personen som ringte etter ambulansen?
Han sa ikke hvem han var, så det blir vanskelig.
Jeg skjønner. Jeg ville bare takke ham siden han reddet livet til mannen min.
-Vi overlater det til deg. -Greit.
God bedring.
Beklager at jeg ikke var mer til hjelp.
Ja, Ju-ri.
Jeg kan ikke utsette lederopplæringen, så du må hjelpe meg.
Ring Yeong-bok også.
Ok. Takk.
Beklager om jeg gjorde deg ukomfortabel.
Jeg kunne ikke fortsette å unngå deg uten en forklaring.
Jeg liker deg
veldig godt.
Jeg innså nettopp hva jeg føler, men følelsene kom ikke over natten.
Kanskje det startet da jeg så deg slite og det gjorde meg trist.
Eller kanskje det startet
da du fikk meg til å glemme situasjonen min og le.
Kanskje da jeg så at du har et vakkert smil.
Jeg vet ikke helt sikkert.
Det føles kanskje plutselig, men tenk på det og gi meg svaret ditt.
Nei. Jeg vil ikke tenke på det.
Jeg har ikke på alvor vurdert følelsene jeg har for deg.
Men det ville ikke ha forandret noe uansett.
Samme hva konklusjonen er, så vil jeg ikke date deg.
Jeg vil være en god mamma til Min-ho og jobbe hardt for det.
Jeg vil fokusere på de to tingene.
Beklager.
Jeg burde gi en til herr Choi.
Heldigvis var ikke skaden mer alvorlig.
Ja. Han var heldig på mange måter.
Ja.
Du verden.
Det er på tide å ta røntgenbilder.
Fru Oh, det er ikke sånn man gjør det.
Sånn gjør man det.
Du verden.
Burde ikke en pleier gjøre det?
Seriøst.
Hvordan skal du få ham over i en rullestol?
Jeg skal hjelpe deg.
Det går bra.
Jeg var ikke kjent med sengen.
Han er ikke en kjempe. Jeg kan ta vare på ham selv.
Greit.
Vent.
Kjære.
Jeg skal hjelpe deg.
Herr Choi.
Én, to, tre. Sånn, ja.
Hallo?
Det er deg. Kjære, hvor er du?
Jeg er på sykehuset.
Jeg var innom Ju-ris salong og hørte om ulykken.
Så jeg hastet hit.
En ulykke?
Du vet apotekeren på Wonbong-apoteket?
Han er mannen til kollegaen min.
Han ble påkjørt i går.
Hva skjedde med ham?
Han våknet tidligere.
Heldigvis har han blitt bedre.
Det er fint å høre.
Det er godt å høre.
Ektemannen min er så omsorgsfull.
Hvorfor blir du så følsom når du knapt kjenner ham?
Uansett, ta med noen håndklær hjemmefra
og kjøp toalettsaker på supermarkedet.
Fru Oh kunne ikke ta med noe fordi hun hadde det så travelt.
Jeg?
Hva med Eun-ji?
Yeong-siks mor kan passe henne.
Det er rom 405 på Geumje sykehus.
Jeg legger på.
-Skal jeg forelese? -Ja.
Opplæring av nye rekrutter er en av avdelingslederens ansvarsområder.
Det er ingen rekrutter fra Geumje,
så de fra nærliggende regioner kommer.
Jeg skjønner.
Ta kurset innen i morgen og begynn å jobbe med forelesningen.
Du kan mer om produktene enn meg,
så det går helt sikkert bra.
Jeg skjønner. Ok.
Hvem er det?
Vel, jeg…
Jeg er fru Seo Yeong-boks ektemann.
Hun ba meg om å ta med disse.
Ja vel.
Jeg tror hun er ute en tur.
Du kan sette deg på sofaen.
Det går bra. Ha det.
Vent.
Kan du…
…bli med meg på toalettet?
Over natten ble jeg en som ikke engang kan vaske hendene skikkelig.
Takk.
Det er bedre å få hjelp av en mann.
-Hva? -Er han ektemannen din?
Ja.
Du er her.
Hallo.
Beklager.
Vi snakket i vestibylen siden du hadde sovnet.
Det går bra.
Han ble med meg på toalettet
og vasket hendene mine også.
Hvorfor har en mann husmoreksem på hendene?
Det må ha vært vanskelig.
Det var ikke noe problem. Jeg går nå.
Hvorfor skal du dra allerede?
Herr Choi kjeder seg sikkert. Du bør prate litt med ham.
Hva?
Herr Choi kan ikke røre seg akkurat nå.
Han kan ikke lese en bok engang.
Seriøst.
Jeg vet ikke hvem det er, men den skyldige bør straffes hardt!
-Du verden. -Ikke vær så sint.
Jeg henter juice.
Det går bra. Jeg skal gå nå.
-Men… -Vi kunne ikke takke deg engang.
Han har det vel travelt siden han må hente Eun-ji.
Kjære.
Gråter du?
Yeong-bok.
Hva er det?
Du så plaget ut tidligere.
Har noe skjedd?
Dette er så frustrerende! Snakk med meg. Hva er galt?
Det er så frustrerende.
Vi kan snakke hjemme. Jeg må gå nå.
Det var meg.
Hva?
Den skyldige som bør straffes hardt,
er meg.
Hva er det du…
Hva?
Kjære vene. Det er vel ikke sant?
Det er vel ikke hva jeg tror?
Jeg må være gal som kan tenke noe så forferdelig!
Si at det ikke er sant.
Skynd deg og si at det ikke er sant.
Å nei.
Er det mulig?
Hva skal vi gjøre?
Jeg bør melde meg, ikke sant?
Tror du det? Hva med barna våre?
Før var de uvitende fordi de var så små.
Nå er det annerledes.
Hele byen vil snakke om deg.
Ok?
Så hva skal jeg gjøre? Ta abort? Skal jeg det?
Babyen fortjener ikke det.
Du har et poeng, men…
Du sverget i fengsel den dagen.
Du husker vel det?
Du må være sliten. Du trengte ikke å komme.
Vel, mor sa hun kunne passe Eom-ji.
Går det bra med Eom-ji?
Savner hun meg ikke?
Selvsagt gjør hun det.
Hun og faren var uadskillelige, og han forsvant over natten.
Jeg sa til Eom-ji at du dro til Saudi-Arabia
for å tjene penger.
Akkurat.
Eom-ji har lært seg å skrive også.
-Allerede? -Ja.
Hun skrev et brev til deg. Du må lese det.
Bra.
Pappa, tjen mye penger og kom hjem snart.
Jeg savner deg veldig.
Sammenlignet med den dagen,
vil det bli mye vanskeligere.
Jeg vet det, men…
Hva?
Så du vet det.
Men du føler deg så skyldig?
Ikke lat som du er så samvittighetsfull. Det er ikke morsomt.
Jeg gjør hva som helst
for barna mine, samme hva det er.
Forstått?
Det beste du kan gjøre nå…
…er å unngå å bli tatt
Forstått?
Ikke gråt.
Jeg vil aldri besøke deg i fengsel igjen med en baby i magen.
Det gjør jeg aldri igjen.
-Kjære. -Ikke rør meg.
Du verden.
ADGANG FORBUDT
-Hallo. -Hallo.
Vi må spørre deg om noe.
Har du gått forbi her mellom 20.00 og 20.30 de siste to dagene?
Nei, jeg har ikke det.
Har noen vært her etter 10. juli for å fikse frontruta og støtdemperen?
Jeg husker ikke alle bilene.
KASTANJER
-Elleve. Jeg la til to kastanjer til. -Takk.
Greit. Takk.
Kom igjen.
Hvorfor kjøpte du kastanjer?
En jeg kjenner er syk. Han liker yakbap.
Jeg vil lage det til ham.
Ja vel.
Hva? Mamma, jeg vil ha en pølse.
Du liker vel også det?
Ja.
Skal vi spise det?
Hallo.
Hva? Mister.
Min-ho, hallo. Går det bra med deg?
Ja, mister.
Jeg har blitt mye bedre på gonggi.
Kan du komme på besøk snart?
Vel…
Min-ho, han er opptatt.
To pølser til å ta med.
Beklager.
Dette er dagens siste, og han har allerede bestilt dem.
Ja vel.
Min-ho, skal vi heller spise donuts?
Du kan gi dem pølsene.
Det går bra. Du ville ha dem.
Det går bra. Jeg er ikke så glad i dem.
Jeg måtte bare spise noe, så jeg kan ta noe annet.
Hallo.
Er ikke pølsene dine ferdige ennå?
Jeg skal spise noe annet.
Hva?
Du sa at disse pølsene er favoritten din.
Du var så glad for at de ikke var utsolgt. Hvorfor ombestemte du deg?
Jeg kan spise donuts.
Du sa at du hatet at donuts setter seg fast i tennene…
Min-ho, ha det.
Ha det bra.
Ok.
Kom igjen.
Ha det, mister.
-Ha det. -Ha det.
-Mamma? -Ja.
Mister må ha gitt oss pølsene med vilje, ikke sant?
Ja.
Det er vanskelig å gi bort maten du vil spise.
Det må være hengivenhet.
Hva? Det er ikke sånn.
Hva? Ikke?
Jeg trodde han likte meg godt.
Akkurat.
Ja, det er sant.
Han liker deg godt.
Er den god? Jeg må også smake.
Den er god, ikke sant?
Den er sprø og god.
Du har rett.
Velkommen.
Trenger du noe?
Jeg har et sår i munnen, så jeg trenger en salve.
En salve til munnen?
Ok. Her er den.
Hva koster den?
Den koster 2550 won.
Unnskyld meg.
Ja?
Jeg er lei for den kvelden.
Jeg burde erklært min kjærlighet og bedt om tillatelse først.
Jeg angret. Du kunne ha blitt fornærmet.
Hva?
-Hvorfor sier du unnskyld? -Hva?
Hadde jeg blitt fornærmet, ville jeg sparket deg unna.
Jeg syntes også…
…det var fint.
Var det fint? Seriøst?
Var det fint?
Så hvorfor viste du det ikke?
Jeg hadde ikke tid til det.
Du stakk av så snart du så meg.
Uansett så er jeg glad for at jeg ikke fornærmet deg.
Jeg skal være mer seriøs
fra nå av.
Nei. Jeg hater alvor.
Hvis du vil gå ut med meg, må det være uformelt.
Hvordan?
Kan du håndtere et uformelt forhold?
Jeg kan håndtere det bra.
Jeg er begavet.
Jeg må dra på sykehuset.
-Hva? -Vi sees senere.
Ju-ri?
GEUMJE SYKEHUS
Hei.
Yakbap.
Det er så godt.
Han spiste med iver.
Takk, Jeong-suk.
Jeg kunne ikke komme så ofte på grunn av jobb.
Du og Yeong-bok gjør så mye.
Det stemmer.
Hendelsen fikk meg til å se Yeong-bok i et nytt lys.
Du er en lojal venn.
Det er en overdrivelse.
Jeong-suk, hvordan er jobben som avdelingsleder?
Jeg hørte at du skal lære opp nye rekrutter.
Ja.
Under forberedelsene
tenkte jeg at det hadde vært fint å lage en brosjyre.
Vi kan ha med produktdetaljer og bruke den til opplæring og hjemmesalg.
Ja. Andre firma som driver med hjemmesalg, har også brosjyrer.
Vi gjør det når mannen min blir skrevet ut.
Vi kan ha et møte under festen.
Hva? Skal du ha fest?
Jeg vil invitere folk jeg er takknemlige for.
Det var en så tøff situasjon, og det fikk meg til å føle meg så fortapt.
Men dere kom dit, var bekymret for oss
og passet på oss som en familie.
Å møte dere har vært den største velsignelsen i livet mitt.
Jeg tenker også det hele tiden.
Samme her.
De fire hjemmesalgssøstrene
bør være sammen for alltid.
Vi kan gjøre det om vi ikke krangler og dere lever lenge uten å bli syke.
Hva snakker hun om?
Helsen er best.
Det er kastanjer.
Ja, jeg kjøpte dem på markedet.
Åpne.
-Den er god. -Er den?
Jeong-suk, du også.
Jeong-suk.
Jeg kunne ikke si dette tidligere.
Jeg har fått meg kjæreste.
Så plutselig?
Jeg har kjent ham en stund.
Plutselig ble vi intime.
Ja vel.
Da jeg tenkte på å date ham, nølte jeg litt.
Akkurat.
Du har et barn også.
Det spiller ingen rolle om du har barn. Jeg har ikke hatt problemer med dating.
Jeg skjønner.
Ble du forfjamset siden dere ble intime først?
Kom igjen. Det spiller heller ingen rolle.
Jeg hadde sommerfugler i magen.
Så hvorfor…
Han er ikke min type.
Jeg blir fort lei om de ikke er smarte.
Jeg skjønner.
Jeg finner ut av det når jeg dater ham.
Hvis jeg har det gøy sammen med ham,
betyr det at jeg liker ham.
Da bør jeg gå ut med ham.
Jeg skjønner.
Skal vi møtes foran telefonkiosken?
Ok. Takk.
Hva er det?
Angående rapporten fra telefonkiosken ved hit-and-run-stedet…
Noen så en mann som brukte telefonkiosken rundt tiden politiet mottok rapporten.
Hvorfor er du ute etter han som ringte 119?
Det var blod i telefonkiosken.
Offeret sa at gjerningsmannen tok ham i ansiktet.
Kanskje han fikk blod på seg da.
Sier du
at gullsmedraneren og sjåføren ringte det inn?
Han kunne ha blitt avslørt.
Jeg er ikke sikker, men jeg skal sjekke beskrivelsen
og sammenligne den med det vitnet til gullsmedranet sa.
Akkurat.
Stemmer de overens, blir sakene lette å løse.
Jeg skal treffe vitnene
og se om jeg kan få opptaket av nødanropet.
Greit.
Jeg liker deg
veldig godt.
Jeg finner ut av det når jeg dater ham.
Hvis jeg har det gøy sammen med ham,
betyr det at jeg liker ham.
Da bør jeg gå ut med ham.
En person… Det er en død person.
Hallo?
Det er meg, Han Jeong-suk.
Er du ledig i morgen?
Hva?
Her. Åpne.
Jeg sa du skulle la det stå. Du kan dra hjem nå.
Det går bra.
Jeg fikk ham over i rullestolen uten problemer tidligere.
Blir du lenger, er det som å si at jeg er udugelig.
Takk.
Jeg skal behandle deg bra når jeg blir utskrevet.
-Ok. -Da går jeg.
-Ok. -Ha det.
Ha det bra.
Du er hjemme.
Jeg trenger ikke å være der lenger.
Unnskyld.
Du er så snill,
så dette må være grusomt for deg.
Ikke si så meningsløse ting.
Og ikke bli svak.
Greit.
Jeg skal trekke litt frisk luft.
Jeg har aldri oppdratt et barn.
Jeg visste ikke hva jentene ville like.
Hva tror du?
Vil jentene like dem?
PARK JONG-SEON
Ferdig.
Mamma, hvordan ser jeg ut? Er jeg fin?
Selvsagt er du fin.
Ha en fin dag.
-Vi sees senere. -Ok.
-Sees senere. -Sees senere.
Jeg kan ikke pynte meg for mye.
Jeg kler meg så beskjedent som mulig. Som alltid.
Det er vel sånn jeg pleier å kle meg?
God morgen.
Hva? Hvilken morgen?
Har det skjedd noe bra?
Nei.
Når en mann forandrer seg plutselig, er det én av to ting.
Enten har han vunnet i lotto, eller så har han møtt ei dame.
Ingen av delene.
Jeg hørte at du fant en ledetråd i telefonkiosken.
Er det derfor du er glad?
Er du i syvende himmel fordi du får oppmerksomhet?
Ikke vær så sjalu!
Etterforsker Na, spill av opptaket av nødsamtalen
for ordføreren og innbyggerne for å se om de kjenner igjen stemmen.
Og Kim…
Jeg utarbeider en rapport med sporene vi har så langt.
Ok. Du vet hva du gjør.
Det er lørdag, så la oss raska på og dra hjem.
FANTASY UNDERTØY FOR KVINNERS SKJØNNHET
Hallo.
Jeg er avdelingsleder Han Jeong-suk, og jeg skal forklare produktene.
Først skal jeg vise frem klærne.
Disse kalles kostymer.
Et kostyme representerer en person eller figur fra en gitt tidsepoke
eller jobb.
Det er et antrekk for rollespill.
YONGIN NATURGÅRD, KAFÉ, RESTAURANT I NÆRHETEN…
Perfekt. Da drar jeg.
Hva?
GEUMJE POLITISTASJON
Jeong-suk.
Unnskyld for at jeg er sen. Bilen min ville ikke starte.
-Å nei. -Du må ha ventet lenge.
Nei, det går bra.
Hvor skal vi gå?
Jeg hadde planlagt et sted, men vi kan ikke gå dit til fots.
La meg tenke litt.
Hvilket sted tenkte du på?
En fornøyelsespark som heter Naturgården. De har et pariserhjul og…
Du kan ta en buss og se på dyr som løver og tigre.
Jeg ville spise på en vestlig restaurant
og se oss rundt der, men…
Vi kan gjøre det.
Hva?
Vi drar til en fornøyelsespark og spiser noe godt.
Jeg ville kjøpe et helt måltid til deg.
Jeg skal spise sukkerspinn, så det blir et helt måltid.
Dette er vel ingenting sammenlignet med Naturgården.
Men Oksan-land har mange ting å se på.
Jeg har vært her med Min-ho.
-Hvilke karuseller liker du? -Jeg har ikke tatt noen.
Jeg har vært opptatt med å passe Min-ho.
-Jeg skjønner. -Alle karusellene ser morsomme ut.
Skal vi prøve alle sammen i dag?
Du verden.
Du burde ha sagt at du var redd.
Nei, jeg har det gøy.
Skal vi ta alle sammen igjen?
Nei, det går bra.
Jeg hadde sett meg ut Dooly-kosedyrene.
Nå har jeg lyst på det der.
Du har vel mange kosedyr hjemme.
Nei, jeg bare liker å se på dem. Jeg har ikke et eneste et.
-Skal jeg vinne et til deg? -Hva?
FØRSTEPREMIE: DOOLY-KOSEDYR
Du må treffe ti ballonger for å få Dooly. Det er for vanskelig.
Prisen er 1000 won. Det er for dyrt.
På politiakademiet
fikk jeg alltid full pott på skytingen.
Følg meg.
-Jeg vil prøve meg. -Ok.
Det er ikke det samme som skyting.
Det er det samme.
Ser du hvor bra form jeg har?
Ja, jeg ser det.
Det krever også fokus på målet,
så det er det samme.
-Jeg glapp den. -Ok.
-Jeg skal bare justere litt. -Akkurat. Ok.
Bra.
Jeg skulle ikke ta av jakken, men jeg bør vel det.
Kan jeg lene meg fremover?
Kom igjen, Kim Do-hyeon. Du må greie det.
Ja!
-Du verden. -Jeg greide det.
Ja!
-Jeg greide det! -Gratulerer.
-Jeg greide det. -Ja.
GEUMJE SYKEHUS
Yeong-bok.
Hva gjør du her på denne tiden?
Jeg sa jo at vi ikke trengte hjelp.
Vel, jeg…
Jeg må fortelle deg noe.
Hvis jeg har det gøy sammen med ham,
så betyr det at jeg liker ham.
Da bør jeg gå ut med ham.
-Unnskyld. -Hva?
Jeg vet det var vanskelig for deg å si ja til en date med meg.
Jeg ville at den skulle bli bra.
Fra bilturen til kosedyret. Ingenting gikk etter planen.
-Ingenting gikk etter planen min heller. -Ja vel.
Jeg kom til daten
i håp om at den ikke ville bli gøy.
Hva?
Hvis jeg har det gøy med deg,
vil jeg gjøre det igjen.
Jeg var litt redd for det.
Men…
…jeg hadde det gøy i dag.
Jeg har ikke ledd så mye på lenge.
Og…
…jeg liker denne også.
Så ikke tenk på det.
Hvem bryr seg om ting ikke går helt etter planen?
Greit.
De meldte regn, men jeg er glad for at det ble oppholds.
Det hadde vært grusomt med regn når vi ikke har en bil.
-Vent her. -Ok.
Hva?
-Her. Vi løper til busstoppet. -Greit.
Dette er en personsøker.
Nå kan du få kontakt med meg.
-Du skal få nummeret mitt. -Greit.
Jeg har ikke papir.
Kan jeg…
Hva?
Det er politistasjonen.
-Jeg må ta en telefon. -Ok.
Sjef, det er Kim Do-hyeon.
Hva?
Ok, jeg kommer straks.
Saken er…
Har noe skjedd?
Det gjelder påkjørselen til Choi Won-bong.
-Gjerningsmannen har meldt seg. -Hvem er det?
Det er…
GEUMJE POLITISTASJON
-Ha meg unnskyld. Jeg går inn først. -Ok.
Fru Oh.
Jeg burde hørt på mannen min.
Han sa at dere ikke var som meg.
Han sa jeg burde leve som jeg alltid har gjort.
Kan vi ta en prat?
Jeg angrer.
Jeg angrer på at jeg tenkte at dere var greie.
Nei.
Det at jeg ble kjent med dere…
Jeg angrer på alt.
Jeg vil ikke se dere igjen.
Aldri.
A VIRTUOUS BUSINESS
Jeg vil aldri be om mildhet.
Sørg for at de får straffen de fortjener.
Vi drar sammen.
Ikke len deg tilbake og gi opp.
Du må gjøre hva som helst for å fikse noe.
Jeg sa at jeg ikke ville se deg igjen.
Så hva gjør du her?
Fru Oh…
-Yeong-bok! -Magen min…
Unna vei!
Det finnes ingen inntakspapirer.
Kun adopsjonssøknadene ble funnet.
Finnes det informasjon om hvem som kom med barna?
Kan du stoppe?
Stopp. Det er meningsløst.
Jeg har hatet foreldrene mine hele livet.
Jeg visste ikke at du sto bak.
Tekst: Mari Hegstad Rowland