A VIRTUOUS BUSINESS
Det är sant att jag höll mig undan.
Men det var inte som du trodde.
Det är bara det att när jag är med dig…
blir jag förvirrad.
Det var därför jag undvek dig.
På grund av mig?
Vad förvirrar dig?
Jag vet inte.
Så…
Jag ville kolla.
Vadå?
Vad behöver du kolla?
Mina känslor för dig.
Förlåt om jag skrämde dig.
Men jag tror att jag vet säkert nu.
Jag tänker på dig som…
Åh, en vän för alltid
…en vän för alltid…
Åh, ett hjärta fullt av lycka
Det där blev fel.
Det är redan sent.
Herregud.
Ville han kolla sina känslor? Jag förstår inte.
Att tänka på sånt här är en lyx för mig just nu.
Tusan också. Han kommer väl att ringa polisen?
Det var därför jag bad dig om hjälp.
Hur kunde du bara agera utkik?
Det hade gått fortare om du hjälpt till. Du slöade och…
Håll klaffen!
Du skulle ju bara ta det du hade förlorat.
Du bröt upp dörren och stal alla smycken.
Om jag hade vetat, hade jag inte sagt ja.
Jag gjorde jobbet, så gnäll inte.
Var inte rädd. Inget händer.
Vad nu?
-Vad var det? -Tusan.
Hallå.
-Hallå. Åh, nej. -Sätt dig i bilen.
Han behöver åka till sjukhus.
Det är för sent!
Om du inte vill hamna i fängelse, så hoppa in i bilen.
Vakna nu!
-Snabba på. -Hallå! Vakna!
Åh, nej.
En person…
Det finns en död person.
Nej, han är döende.
Han blev nog påkörd.
Adressen?
Det är vid Geumje Mill i trevägskorsningen.
Snälla, kom…
Din jävla idiot.
Du kan lika gärna ringa polisen.
Ta det här och försvinn.
Vad ska jag göra?
-Är operationssalen klar? -Ja.
Älskling. Älskling!
Det är akut. Undan!
Älskling!
Älskling.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Du kan inte gå in.
Tack. Hjälp till med det.
Offret heter Choi Won-bong. Han är 58 år.
Han är apotekare på Apotek Wonbong.
Hur mår han nu?
Han opereras på Geumje Sjukhus.
Plånboken är orörd, så det var nog inget rån.
Bilen kom därifrån, så det var nog rattfylla.
-Har du fotat? -Såg nån olyckan?
Inte?
Vi väcker folk på restaurangen och elbutiken och…
Samma gärningsman?
Ligger samma personer bakom smitningen och rånet?
Jag kollade rutten från butiken till olycksplatsen och hittade bromsspår.
De tycks ha flytt efter att ha setts av ett vittne,
sett offret, tvärbromsat och lämnat däckspår.
Däckavtrycken matchade dem vi hittade vid juveleraren.
Jag skulle just säga det.
Kommissarie Kim, du är snabb.
Då borde du sköta utredningen.
Jag vill rädda hans ansikte.
Fortsätt.
Vi letar efter vittnena till smitningen och de misstänkta samtidigt.
Okej. Lycka till med utredningen.
Det blir nog frustrerande.
Det är så han lär sig.
Vem tittade du på just nu?
Chefen. Mig?
Det är mina ögon. Varför bryr du dig om vem jag tittar på?
Jag ska besöka offret på Geumje Sjukhus.
Okej.
Vi ses senare.
-Samma gärningsman? -Ja.
OPERATION PÅGÅR
När skulle ni träffa er make?
Vi skulle träffas på restaurang Mokhwa klockan sju.
Jag väntade en timme, men han kom inte.
Jag ringde apoteket, men han svarade inte.
Varför inträffade olyckan där?
Vi hittade en scarf och ett paket med texten "Jung Yeon-ja mode".
Vet du vad det är?
Det är…
…en klädbutik som jag handlar på.
JUNG YEON-JA MODE
Jag tror…
att det är en bröllopsdagspresent.
Jag visste inget och var arg för att han var sen.
Förlåt. Ni har väl fullt upp.
Det är okej.
När han återfår medvetandet kommer jag tillbaka.
När kom du tillbaka?
Varför kommer du inte in?
Saken är den…
Det är nånting jag vill berätta.
Jag väntade på dig, men jag somnade.
Vad är det?
Du vet…
Jag tänker föda barnet.
Va?
Nån sa till mig
att de ser hopp i mitt liv.
Jag har funderat.
Om jag skärper mig kanske det finns ett sätt.
Så jag har ändrat mig.
Om du är glad, så säg det.
Jag ska inte klaga på att du är dum.
Även om jag är hård mot dig, så respekterar jag dig.
I många år
höll du dig borta från dina gamla vanor och trubbel.
Det är lättare sagt än gjort.
Vad är det med dig?
Känner du press nu när jag vill behålla barnet?
Nej.
Du fattade rätt beslut.
Jag är glad att du ändrade dig.
Jag vill att du skulle få veta först,
så jag har inte berättat för kollegorna.
Nu kan jag berätta att jag är gravid.
Jag ska jobba hårdare från och med nu.
GEUMJE SJUKHUS
Ms Oh.
Jeong-suk.
Hur…
Gick operationen bra?
Ja.
Han har förlorat mycket blod, så det var tur att han kom in snabbt.
Han har inte återfått medvetandet.
De måste hålla ett öga på honom för eventuell hjärnblödning.
Jeong-suk.
Vet du…
Jag har alltid klagat på att han aldrig visade några känslor.
Men när jag tänker på saken så var det nog jag som inte gjorde det.
Jag sa aldrig hur tacksam jag är eller hur mycket jag älskar honom.
Tänk om jag aldrig får chansen att säga det?
Säg inte så.
Han vaknar snart.
Mr Choi!
Hur gick det till?
Vakna.
Lugna dig, Dae-geun.
Jag är ledsen, mr Choi.
Ni tjatade så mycket på mig igår att jag önskade mig en ledig dag.
Jag lämnade dörren öppen för att jag hade bråttom.
Skäll på mig!
Sluta, Dae-geun.
Han behöver vila.
Va?
Ms Oh, mr Chois hand…
Älskling.
Hör du mig?
Älskling, vakna.
Älskling!
Ursäkta mig!
Kom till mr Chois rum.
Tack och lov återhämtar du dig snabbt.
Det är inte bra om ditt blodtryck går upp, så vila nu.
-Tack, doktorn. -Okej.
Tack och lov.
När jag kollapsade…
…blev jag rädd att jag aldrig skulle se dig igen.
Älskling.
Mr Choi.
Det gör ont.
Du gör illa honom.
Jag är ledsen.
Dae-geun.
Ja?
Kan du göra mig en tjänst?
Naturligtvis.
Det finns inte många apotek i stan.
Apoteket kan inte hållas stängt.
Kan du sköta apoteket åt mig?
Okej. Självklart.
Jag tar hand om det tills ni kommer tillbaka.
Okej, tack.
Ja, sir!
-Sätt igång. -Okej!
Hej då.
Det är äntligen lugnt här.
Är du okej?
Jag bad honom sköta apoteket. Varför…
Hej, kommissarien.
Sköterskan sa att han hade vaknat.
Jag är kommissarie Kim Do-hyeon från Geumje-polisen.
Hej.
Ms Oh, jag går tillbaka till kontoret.
-Okej. Du borde gå. -Hej då.
Jag vill ställa några frågor om igår.
Okej.
CHOI WON-BONG / MAN / 58
Så ni hörde två personer bråka?
Ja.
Jag minns inte riktigt, men…
En man skrek åt den andre att sticka.
Den andre försökte kolla om jag var okej.
Jag tror att han rörde vid mitt ansikte.
Skulle ni känna igen rösterna?
Jag förlorade medvetandet direkt, så…
Tyvärr.
Det gör inget. Tack för ert samarbete.
Okej.
Förresten, kan vi hitta den som ringde efter ambulansen?
Han sa inte sitt namn, så det blir svårt.
Jaha.
Jag ville tacka honom för att han räddade min mans liv.
Men vi låter er sköta allt.
Okej.
Krya på dig.
Okej. Jag är ledsen att jag inte var till mycket hjälp.
Ja, Ju-ri.
Jag kan inte skjuta upp utbildningen.
Så snälla, hjälp mig.
Ring Yeong-bok, också.
Okej. Tack.
Förlåt om jag gjorde dig obekväm.
Men jag kunde inte undvika dig utan en förklaring.
Jag gillar dig
mycket.
Jag insåg mina känslor nyligen, men de kom inte plötsligt.
Kanske började det när jag såg dig kämpa och det gjorde ont i hjärtat.
Eller kanske var det när du fick mig att glömma min situation och skratta.
Kanske var det när jag insåg att du har ett vackert leende.
Jag vet inte säkert.
Det kanske verkar plötsligt, men tänk på saken och ge mig ditt svar.
Nej. Jag vill inte tänka på det.
Jag har inte funderat över mina känslor för dig.
Men det skulle ändå inte förändra nåt.
Oavsett svaret, har jag inga planer på att dejta dig.
Jag vill vara en bra mamma till Min-ho och jobba hårt för det.
Jag vill bara fokusera på de två sakerna.
Jag är ledsen.
Jag borde ge en till mr Choi.
Jag är glad att skadorna inte var allvarligare.
Han hade tur på många sätt.
Ja.
Herregud.
Det är dags för röntgen.
Ms Oh, så där gör man inte.
Man gör så här.
Herregud.
Borde det inte finnas assistans?
Allvarligt.
Du kan inte ens lyfta sängen. Hur ska du få honom till rullstolen?
Jag hjälper dig.
Det är okej.
Jag var bara ovan vid sängen.
Han är inte så stor. Jag kan ta hand om honom själv.
Okej.
Vänta.
Älskling.
Ms Oh, jag hjälper dig.
Mr Choi.
Ett, två, tre. Så där, ja.
Hallå?
Det är du. Älskling, var är du?
Jag är på sjukhuset.
Jag var på Ju-ris salong och fick höra om olyckan.
Så jag skyndade hit.
Olycka?
Du vet apotekaren på Apotek Wonbong?
Han är min kollegas make.
Han blev påkörd av en smitare.
Va?
Hur är det med honom?
Han återfick medvetandet tidigare.
Tack och lov ser det bra ut.
Det var skönt att höra.
Väldigt skönt att höra.
Oj, min make är så omtänksam.
Varför är du så tagen när du knappt känner honom?
Ta med några handdukar hemifrån
och köp lite toalettsaker.
Ms Oh kunde inte ta med nåt eftersom hon hade bråttom.
Jag?
Eun-ji, då?
Yeong-siks mamma kan passa henne en stund.
Det är rum 405 på Geumje Sjukhus.
Jag lägger på nu.
-Ska jag hålla en föreläsning? -Ja.
Att utbilda nya säljare är en av föreståndarens uppgifter.
Det finns inga nya säljare från Geumje, så de från grannregionerna kommer.
Jaha.
Ta del av utbildningsmaterialet och börja förbereda din föreläsning.
Du känner till produkterna bättre än jag nu, så det går säkert bra.
Jag förstår. Okej.
Vem är det?
Jag…
Jag är ms Seo Yeong-boks make.
Hon bad mig ta med dessa.
Jaha.
Hon har gått ut en stund.
Du kan sätta dig.
Det är okej. Hej då.
Vänta.
Skulle du möjligen kunna…
…följa med mig till toaletten?
På en enda natt blev jag nån som inte ens kan tvätta händerna ordentligt.
Tack.
Det känns bättre att få hjälp av en man.
-Va? -Är han din make?
Ja.
Du är här.
Hej.
Jag är ledsen.
Vi satt och pratade i väntrummet efter att du somnade.
Det är okej.
Han följde med mig till toaletten och tvättade mina händer också.
Varför har en man husmorseksem på händerna?
Det måste ha varit jobbigt.
Inte alls. Jag går nu.
Varför måste du gå så snart?
Mr Choi måste vara uttråkad. Du borde prata med honom ett tag.
Va?
Mr Choi kan inte röra sina armar.
Han kan inte ens läsa en bok.
Allvarligt.
Gärningsmannen förtjänar guds straff.
-Jösses. -Var inte så arg.
Jag ordnar lite juice.
Det är okej. Jag måste gå nu.
-Men… -Vi hann inte ens säga tack.
Han hade väl bråttom, för han måste hämta Eun-ji.
Älskling.
Gråter du?
Yeong-bok.
Vad är fel?
Du såg så orolig ut.
Har nånting hänt?
Det är så frustrerande! Prata med mig. Vad är fel?
Du driver mig till vanvett.
Vi pratar hemma, okej? Jag måste gå.
Det var jag.
Va?
Gärningsmannen som förtjänar guds straff är jag.
Vad är det du…
Va?
Herregud. Det kan väl inte vara sant?
Det är väl inte som jag tror?
Jag måste vara galen som tänker en sån hemsk tanke.
Säg att det inte är sant.
Åh, nej.
Hur kunde det hända?
Vad ska vi göra?
Jag borde väl erkänna?
Tror du det?
Men våra barn, då?
Förr förstod de inget, eftersom de var så små.
Men det är annorlunda nu.
Hela stan kommer att prata om dig.
Okej?
Vad jag göra? Ska jag göra abort?
Borde jag det?
Barnet förtjänar inte det.
Du har en poäng, men…
Du lovade den där gången i fängelset.
Minns du? Du minns väl?
Din kropp måste vara tung. Du behövde inte komma.
Mamma sa att hon kunde passa Eom-ji.
Går det bra för Eom-ji?
-Saknar hon mig? -Ja, det är klart.
Hennes pappa som hon avgudade försvann plötsligt.
Jag sa till Eom-ji att du åkte till Saudiarabien för att tjäna pengar.
Okej.
Eom-ji kan skriva nu också.
-Redan? -Ja.
Hon skrev ett brev till dig. Se till att du läser det.
Bra.
Pappa, tjäna mycket pengar och kom hem snart.
Jag saknar dig.
Jämfört med den dagen kommer det att bli mycket värre.
Jag vet, men…
Va?
Så du vet.
Men du känner dig så skyldig?
Var inte så samvetsgrann nu. Det är inte ens kul.
Jag gör vad som helst
för mina barn, vad det än är.
Förstår du?
Det bästa du kan göra nu…
…är att inte åka fast.
Förstår du?
Gråt inte.
Jag besöker dig aldrig i fängelse igen med ett barn i magen.
Jag gör det aldrig igen.
-Älskling. -Rör mig inte.
Herregud.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
-Hej, sir. -Hej.
Vi vill fråga en sak.
Passerade ni förbi här omkring 20:00–20:30 de senaste två dagarna?
Nej.
Lämnade nån in en bil för reparation efter 10 juli
med trasig vindruta och stötfångare?
Jag minns inte alla bilar.
-Elva. Jag har lagt till två kastanjer. -Tack.
Okej. Tack.
Kom.
Varför köpte du kastanjer?
Nån jag känner är sjuk. Han gillar yakbap.
-Så jag vill göra det åt honom. -Jaha.
Mamma, jag vill ha en varmkorv.
-Du gillar det väl också? -Ja.
Ska vi äta en? Det var länge sen.
Hej.
Va? Hej.
Min-ho, hej. Är allt bra med dig?
Ja, tack.
Jag är bättre på gonggi.
Kan du hälsa på nån gång?
Tja…
Min-ho, han är upptagen.
Två varmkorvar, tack.
Jag beklagar.
Det är de sista jag har och han har redan beställt dem.
Jaha.
Min-ho, ska vi äta munkar istället?
Ge dem varmkorvarna.
Det behövs inte. Du ville ha dem.
Jag är inte jätteförtjust i dem.
Jag ville bara ha nåt i magen, så jag kan ta nåt annat.
Hej.
Är inte varmkorvarna klara?
Jag avbeställde. Vi tar nåt annat.
Va?
Du sa att du gillade varmkorvarna här mer än nåt annat i stan.
Du var så glad att de inte var slut. Varför ändrade du dig?
Jag kan äta munkar.
Du sa ju att du hatar hur munkar fastnar i tänderna…
Min-ho, hej då.
Sköt om dig.
Okej.
Kom.
Hej då.
-Mamma. -Ja?
Han måste ha medvetet låtit oss få korvarna, va?
Ja.
Det är svårt att ge upp mat man vill äta.
Det måste vara kärlek.
Va? Det är inte så.
Va? Inte?
Jag trodde att han gillade mig.
Ja.
Ja, det är sant.
Han gillar dig mycket.
Är det gott? Jag borde smaka.
Gott, va?
Den är krispig och god.
Du har rätt.
Välkommen.
Behöver ni nåt?
Jag har ett sår i munnen, så jag behöver nån salva.
En salva för munnen?
Okej. Här har vi en.
Vad kostar den?
Det blir 2 550 won.
Ursäkta.
Ja?
Jag är ledsen för häromkvällen.
Jag skulle ha bekänt min kärlek och bett om tillstånd.
Jag ångrade det. Du kan ha blivit kränkt.
Va?
-Varför ber du om ursäkt? -Va?
Om jag hade blivit kränkt hade jag knuffat undan dig.
Jag tyckte också…
…att det kändes bra.
Kändes bra? Verkligen?
Kändes det bra?
Varför visade du det inte?
Jag hann inte.
Du försvann direkt.
Jag är glad att jag inte kränkte dig.
Jag ska ta dig på större allvar från och med nu.
Nej. Jag hatar allvar.
Om du vill dejta mig, så tar vi det avslappnat.
Hur då?
Klarar du av att ha en avslappnad relation?
Jag klarar det bra. Jag tror att jag har talang för det.
Okej. Jag måste till sjukhuset.
-Va? -Vi ses sen.
Ju-ri!
GEUMJE SJUKHUS
Hej.
Yakbap.
Det är så gott.
Han åt med god aptit.
Tack, Jeong-suk.
Jag kunde inte hälsa på så ofta.
Du och Yeong-bok gör så mycket.
Just det.
Incidenten fick mig att se Yeong-bok i nytt ljus.
Du är en så lojal vän.
Oj, det är en överdrift.
Jeong-suk, hur går jobbet som föreståndare?
Jag hörde att du ska utbilda säljare snart.
Ja.
Jag tänkte att det kunde vara bra att göra en broschyr.
Vi kan lägga in produktinformation och ha den till utbildning och försäljning.
Ja. Andra hemförsäljningsföretag har såna broschyrer.
Vi tar itu med det när min man blivit utskriven.
Vi kan ha ett möte under festen.
Va? Ska du ha fest?
Jag vill bjuda in dem som jag känner tacksamhet till.
Det var en så plötslig livskris och det fick mig att känna mig vilsen.
Men ni kom och tog hand om oss som en familj.
Att träffa er har varit mitt livs största välsignelse.
Jag tänker på det hela tiden.
Samma här.
De fyra hemförsäljarsystrarna borde hålla ihop för alltid.
Vi kan göra det om vi inte bråkar och ni lever länge nog utan att bli sjuka.
-Vad pratar hon om? -Hälsan är det viktigaste.
Vänta, här är en kastanj.
Ja. Jag köpte dem på marknaden.
Gapa stort.
-Wow, jättegott. -Säkert?
Jeong-suk, du också.
Jeong-suk.
Jag kunde inte berätta förut.
Jag har en pojkvän nu.
Så plötsligt?
Jag har känt honom ett tag.
Vi råkade bli lite intima.
Jaha.
Men när jag funderade på att dejta honom blev jag tveksam.
Okej.
Du har ett barn också.
Kom igen. Ett barn är inget problem.
Jag har inte haft problem med att dejta.
Jag förstår.
Var du nervös, eftersom ni började med att vara lite intima?
Lägg av. Det spelar ingen roll heller.
Jag hade fjärilar i magen.
Men varför…
Han är inte min typ.
Jag tröttnar snabbt på män som inte är smarta.
Okej.
Men jag vet nog efter att jag dejtat honom.
Om jag har roligt ihop med honom, så betyder det att jag gillar honom.
I så fall borde jag dejta honom.
Okej.
Vi kan väl träffas vid telefonkiosken?
Okej. Tack.
Vad är det?
Angående smitolyckan. Ett vittne såg en man använda telefonkiosken
vid den tiden då polisen fick samtalet.
Varför jagar du mannen som slog larm?
Det konstiga var att det fanns blod i telefonkiosken.
Offret sa att gärningsmannen vidrörde hans ansikte när han undersökte honom.
Han kanske fick blod på sig då.
Menar du att inbrottstjuven och smitaren ringde polisen under flykten?
Han kunde ha blivit gripen.
Jag vet inte, men jag ska få en beskrivning av honom
och jämföra dem med vad vittnet till inbrottet sa om den misstänkte.
Okej.
Om beskrivningarna matchar kanske fallet kan lösas enkelt.
Jag ska träffa vittnet
och se om jag kan få tag på inspelningen av samtalet.
Okej.
Jag gillar dig…
mycket.
Jag vet nog efter att jag dejtat honom.
Om jag har roligt ihop med honom,
så betyder det att jag gillar honom.
I så fall borde jag dejta honom.
En person…
Det finns en död person.
En person…
Det finns en död person.
En person…
Det finns en död person.
Hallå?
Det är jag, Han Jeong-suk.
Råkar du vara ledig i morgon?
Va?
Här. Gapa stort.
Okej.
Jag sa åt dig att lämna den där.
Du borde gå hem nu.
Det är okej.
Du såg mig sätta honom i rullstolen utan problem förut.
Om du stannar längre tror du nog att jag är inkompetent.
Tack.
Jag ska gottgöra dig när jag blivit utskriven.
-Okej. -Då går jag.
-Okej. -Hej då.
Sköt om dig.
Du är hemma.
Jag behöver inte gå dit mer.
Jag är ledsen.
Du är så snäll. Du lider nog hela tiden.
Säg inte så meningslösa saker.
Var inte svag heller.
Okej.
Jag går ut och får lite luft.
Jag har aldrig uppfostrat ett barn.
Jag visste inte vad dina flickor ville ha, så jag fick fundera ett tag.
Vad tror du?
Tror du att dina flickor tycker om dem?
JONG-SEON-PARKEN
Klart.
Hur ser jag ut? Är jag söt?
Det är klart att du är söt.
Ha en bra dag.
-Vi ses. -Okej.
-Vi ses. -Vi ses.
Hon känner sig nog obekväm om jag klär upp mig.
Jag klär mig lite propert.
Som alltid.
Det är väl så här jag brukar klä mig?
God morgon.
Va? Vilken morgon?
Har nåt bra hänt?
Nej.
När en man plötsligt förändras kan det vara två saker.
Han har antingen vunnit på lotto eller träffat en kvinna.
Det är inte så.
Jag hörde att du hittat en ledtråd i telefonkiosken.
Är det därför du är upprymd?
Är du i sjunde himlen för att du fått uppmärksamhet?
Sluta vara så avundsjuk!
Assistent Na, spela upp larmsamtalet
för stadsborna och se om de känner igen rösten.
Kommissarie Kim?
Jag samlar de ledtrådar vi har och ger dig en interimrapport.
Okej. Du vet vad du gör.
Det är lördag, så vi avslutar snabbt och går hem.
UNDERBARA UNDERKLÄDER FÖR KVINNORS SKÖNHET
Hej.
Jag är föreståndare Han Jeong-suk, och ska förklara produkterna.
Först vill jag presentera kläderna.
De här beskrivs som kostymer.
De representerar en person eller en karaktär från en viss tidsperiod
eller ett visst yrke.
De är till för rollspel.
YONGIN NÖJESPARK KAFÉ, RESTAURANG I NÄRHETEN…
Perfekt.
Nu gör vi det här.
Va?
GEUMJE POLISSTATION
Jeong-suk.
Förlåt att jag är sen.
Min bil gick sönder.
Åh, nej.
Du måste ha väntat länge.
Det är okej.
Vart ska vi?
Jag hade ett ställe i åtanke, men vi tar oss inte dit till fots.
Låt mig tänka.
Vad hade du i åtanke?
En nöjespark som heter The Farmland.
Det finns ett pariserhjul och…
Man kan ta en buss och se djur som lejon och tigrar.
Jag tänkte att vi kunde äta på en västerländsk restaurang
och titta på omgivningarna, men…
Vi kan göra det.
Va?
Vi åker till en nöjespark och äter nåt gott.
Jag ville bjuda på en riktig middag.
Jag ska äta sockervadd också, så det blir som en riktig middag.
Det går nog inte att jämföra med Farmland.
Men Oksan Land har också mycket att erbjuda.
Jag har varit här med Min-ho.
-Vilka åkattraktioner gillar du? -Jag har aldrig provat nån.
Sen Min-ho var liten har jag haft fullt upp med barnpassning.
Jag förstår.
Wow, allt ser roligt ut.
Varför testar vi inte alla idag?
Herregud.
Du skulle ha sagt till om du var rädd.
Nej. Jag har roligt.
Ska vi åka alla en gång till?
Nej, det räcker.
Jag satte ögon på Dooly-dockor som extraknäck förr.
Jag tror jag satte ögon på den där.
Du måste ha många hemma.
Nej, jag satte bara ögon på dem.
Jag har inte en enda en.
Ska jag vinna en, då?
Va?
FÖRSTA PRIS DOOLY (10 TRÄFFAR)
Man måste träffa tio ballonger för en Dooly. Det är för svårt.
Priset är 1 000 won. Det är för dyrt.
På polishögskolan fick jag alltid full poäng på skytte.
Kom.
Jag vill göra ett försök.
Okej.
Det är inte som skytte.
Det är samma sak.
Ser du hur stabil min form är?
Ja, jag ser det.
Det kräver att man fokuserar på målet, så det är mer eller mindre samma sak.
-Min hand gled. -Okej.
Jag måste bara göra en justering.
Jaha. Okej.
Okej.
Jag tänkte inte ta av kavajen, men jag borde nog det.
Får jag luta mig fram? Okej.
Kim Do-hyeon. Klanta inte till det här nu.
Ja!
-Wow. -Jag klarade det.
Jag klarade det.
Ja!
-Jag klarade det. -Grattis.
-Jag gjorde det. -Ja.
GEUMJE SJUKHUS
Yeong-bok.
Vad gör du här så sent?
Jag sa att jag inte behöver hjälp.
Jo, jag…
Jag har nåt att berätta.
Om jag har roligt ihop med honom,
så betyder det att jag gillar honom.
I så fall borde jag dejta honom.
Jag är ledsen.
Vad är det?
Jag vet att det var svårt för dig att gå med på att gå på en dejt.
Jag ville att det skulle bli bra.
Men från bilen till åkattraktionen till dockan gick inget som planerat.
Inget gick som jag hade planerat heller.
Okej.
Jag kom till dejten…
…i hopp om att jag inte skulle ha kul.
Va?
Om jag har roligt ihop med dig kommer jag att vilja göra om det.
Jag var lite rädd för det.
Men…
Jag hade roligt idag.
Jag har inte skrattat så mycket på länge.
Och…
Jag gillar det här också.
Så oroa dig inte.
Vem bryr sig om saker inte går som planerat?
Okej.
Det skulle regna, men jag är glad att det var uppehåll.
Det hade varit trist med regn eftersom vi inte hade nån bil.
-Vänta lite. -Okej.
Va?
Vi springer till busshållplatsen.
Okej.
Det här är en sökare.
Du kan nå mig med den.
Jag ger dig mitt nummer.
Okej.
Jag har inget att skriva på.
Får jag…
Vad är det?
Det är polisstationen.
-Jag måste ringa ett snabbt samtal. -Okej.
Chefen, det är jag, Kim Do-hyeon.
Vadå?
Okej, jag kommer.
Saken är den…
Har nånting hänt?
Det gäller mr Choi Won-bongs smitningsolycka.
Den skyldige har erkänt.
Vem är den skyldige?
Det är…
GEUMJE POLISSTATION
Ursäkta. Jag går in först.
Okej.
Ms Oh.
Jag borde ha lyssnat på min man.
Han sa att du var annorlunda.
Han sa åt mig att leva som jag alltid gjort.
Kan vi prata lite?
Jag ångrar det.
Jag ångrar att jag tänkte att ni var bra människor.
Nej.
Det faktum att jag lärde känna er…
Jag ångrar alltihop.
Vi bör inte träffas igen.
Aldrig nånsin.
A VIRTUOUS BUSINESS
Jag kommer aldrig att be om nåd.
Se till att de får det straff de förtjänar.
Vi går tillsammans.
Ge inte bara upp.
Du borde göra allt för att ställa saker till rätta.
Jag sa ju att jag inte ville se dig igen.
Så varför är du här och babblar på?
Ms Oh…
-Yeong-bok! -Min mage…
Flytta på er!
Det finns inga dokument från mottagandet.
Bara adoptionsansökningarna hittades.
Finns det nån information om vem som tog dit barnen?
Kan du sluta?
Sluta. Det är meningslöst.
Jag har alltid varit bitter mot mina föräldrar.
Jag visste inte att det var ditt fel.
Undertexter: Tina Engström