‫- עסק מהוגן -
‫אני אמזוג לך כוסית. ‫-נחמד מצידך.
‫הצבע זוהר כל כך.
‫הוריי שבארצות הברית הרבו לשתות את זה.
‫הניחוח נעים, אז אני שותה את זה לפעמים.
‫נכון, אתה מארצות הברית.
‫כן.
‫הודות לך, אנחנו שותים יין.
‫ג'ונג-סוק, מה את עושה שם?
‫בואי תצטרפי.
‫בסדר.
‫יש יותר אוכל ממה שציפיתי.
‫אני אצלה בשר, אם ייגמר האוכל. ‫-בסדר.
‫שבי כאן. ‫-תודה.
‫את גם רוצה יין? ‫-בסדר.
‫אלוהים, בניגוד לכוסות שלנו, ‫הכוס של ג'ונג-סוק מלאה.
‫היין עומד לגלוש ממנה.
‫זאת אהבה, לא יין.
‫יופי להם.
‫איזה זוג יונים.
‫מר צ'וי, אתה רוצה לשאת ברכה ‫לפני שנשתה לחיים?
‫אני ביישן מדי. תשכח מזה.
‫אתה הכוכב של היום. בבקשה תגיד כמה מילים.
‫מחיאות כפיים.
‫קדימה.
‫בחיי.
‫שככה יהיה לי טוב.
‫ברצוני להודות
‫לאורחים המכובדים הרבים שבאו לביתנו,
‫למרות לוח הזמנים העמוס שלהם, ‫כדי לחגוג את יציאתי מבית החולים.
‫תודה רבה לכם.
‫בסדר. ‫-אלוהים.
‫יש…
‫פתגם ישן…
‫"אם תאבד את כספך, תאבד מעט.
‫"אם תאבד את כבודך, תאבד מחצית.
‫"אבל אם תאבד את בריאותך, תאבד הכול."
‫לכן, בכל עת,
‫הבריאות קודמת לכול.
‫אני אודה לכם אם תזכרו זאת.
‫לחיים.
‫הדבר השני בחשיבותו… ‫-בסדר.
‫לחיים.
‫-לחיים, ג'ונג-סוק.
‫למה קטעת אותי?
‫בדיוק התחלתי להתחמם.
‫האוכל התחיל להתקרר.
‫כולם הבינו את המסר המצוין שלך.
‫מצוין?
‫מצוין. ‫-נכון?
‫זה נחמד. בבקשה, תאכלו.
‫נסה את זה. ‫-בסדר.
‫יונג-בוק, איזו מנהלת משק בית. את נהדרת.
‫גברת הו, הצלחות כל כך יפות.
‫באמת?
‫כל הצלחות שלך יפות מאוד.
‫אלוהים.
‫באמת. זה נראה נחמד ככה.
‫הוא יותר נחמד ממה שציפיתי.
‫סליחה? ‫-אני מתכוונת לבלש קים דו-היון.
‫חשבתי שהוא סתם שתקן.
‫לפי מה שראיתי היום, הוא נראה אדיב וטוב לב.
‫נראה שאת מאוד מחבבת אותו.
‫האם זה משום שהוא הגבר של ג'ונג-סוק? ‫הלב שלי פשוט מתרכך.
‫אני רק רוצה להמשיך לדבר איתו.
‫אני אתן את זה לילדים.
‫בסדר. ‫-בסדר.
‫היי.
‫אתה לא צריך לטרוח. ‫-כמעט סיימתי לפנות.
‫נפצעת? ‫-אוי, לא.
‫אלוהים. היית צריך להיזהר.
‫חכה בבקשה.
‫אני בסדר.
‫זה בטח כואב.
‫החתך יותר עמוק ממה שנדמה.
‫היית צריך להקשיב ‫כשאמרתי לך להשאיר את הכלים שם.
‫אני מצטער.
‫אפשר לחשוב שאת אימא שנוזפת בבן שלה.
‫אני מצטערת. פשוט נבהלתי.
‫לא נזפתי בך, פשוט היה לי צר עליך.
‫החתך הזה…
‫אדון, אתה יכול לבלות אצלי בבית, בבקשה?
‫מאוחר מדי, מין-הו. אולי בפעם הבאה.
‫לא.
‫אז בפעם הבאה נשחק שלושתנו יחד.
‫בטח, זה נשמע טוב.
‫מה נעשה?
‫בסדר. זה מה שנעשה.
‫מבטיח?
‫אני מבטיח.
‫קדימה, קר בחוץ.
‫אני אתקשר אלייך. ביי.
‫ביי.
‫ביי!
‫ביי, אדון.
‫ביי.
‫הלו.
‫ג'ונג-סוק, זו אני.
‫כן, גברת הו.
‫אמרת שאת צריכה מצלמה כדי לצלם את המוצרים.
‫הרגע מצאתי אותה, אז אין לך מה לדאוג.
‫תודה, גברת הו.
‫בסדר. להתראות מחר.
‫גברת הו.
‫כן? מה העניין?
‫יכול להיות שבמקרה…
‫לא משנה. להתראות מחר.
‫מה זה היה?
‫להתראות מחר.
‫אני שמח שהפושעת נתפסה,
‫אבל אתה בטח מאוכזב מאוד.
‫החיפוש שלך אחרי הוריך הביולוגיים
‫חזר לנקודת ההתחלה.
‫אני אתחיל מחדש.
‫תודה על כל העזרה שלך.
‫באמת.
‫תגיד לי אם אתה צריך משהו.
‫בסדר.
‫מה אתם עושים?
‫אתה לא רואה? אנחנו שותים קפה.
‫למה אתם מבלים יחד מוקדם כל כך בבוקר?
‫בוא ניכנס פנימה. ‫-כן, אדוני.
‫המפקד!
‫פעם היית שותה את הקפה של הבוקר איתי! ‫אלוהים, זה חם!
‫מה את עושה?
‫היא מקולקלת?
‫אני לא רואה כלום.
‫תורידי את מכסה העדשה.
‫אה.
‫עכשיו את רואה? ‫-כן, אני רואה היטב.
‫מתסכל כל כך.
‫את לא מבינה במצלמות, ‫אבל את מתכוונת לצלם את המוצרים?
‫את רוצה את עזרתי?
‫תשכח מזה.
‫בתמונות שאתה מצלם ‫אני תמיד נראית נמוכה ומכוערת.
‫אף אחד בעולם לא יכול לצלם אישה ‫כך שהיא תהיה מרוצה מהתמונות שלה.
‫אלוהים.
‫אה, נכון. דה-גון מוכשר בצילום.
‫הוא למד צילום בבית הספר.
‫אלוהים, באמת?
‫כן. אומנם הוא נשר,
‫אבל הוא למד צילום.
‫הוא בטח יותר טוב מאיתנו.
‫אלוהים. ‫-מגניב.
‫לך הביתה. אני צריכה לעבור בבית קודם.
‫בסדר.
‫על מה אתם מתלחשים?
‫גם אני רוצה לדעת.
‫רק אמרתי לו…
‫תודה על כך שצילם את התמונות.
‫אני מבינה.
‫כן. ‫-באמת?
‫דה-גון, עבדת קשה כל היום.
‫תודה.
‫תודה, דה-גון.
‫לא, זה שום דבר.
‫בבקשה.
‫אלה הסרטים שצילמתי קודם. ‫-בסדר.
‫יש לי תוכניות לערב.
‫אני אלך עכשיו.
‫לא תשתה עוד משהו? ‫-זה בסדר.
‫תודה.
‫ביי. ‫-להתראות.
‫אני גם אלך. אני צריכה לחזור למספרה.
‫בסדר. ביי. גם אני צריכה ללכת. ‫-ביי.
‫ג'ו-רי, עבדת יפה היום. ‫-בסדר.
‫אז צריך לפתח את התמונות ‫ולהביא אותן לבית הדפוס?
‫כן. אני אמסור את הסרטים ‫לאולפן הצילום בדרך הביתה
‫ואאסוף אותם מחר.
‫תרצי ללכת יחד מחר?
‫ממילא התכוונתי לסיים היום ‫את ההגהות של תיאורי המוצר.
‫ניקח אותם לבית הדפוס יחד עם התמונות.
‫בסדר. זה מסתדר.
‫בסדר.
‫אלוהים, למה את כל כך עצבנית היום?
‫את חולה? ‫-תני לי להחזיק את התינוקת.
‫לא יכולת אפילו לאכול בגלל התינוקת.
‫היי, און-ג'י.
‫בסדר. בואי נשחק.
‫בואי תשחקי איתי, כדי שאימא שלך תאכל משהו.
‫תינוקת מתוקה.
‫אלוהים, אני חושבת על זה כבר כמה זמן. ‫-תמחאי כפות רגליים.
‫את שמרטפית נהדרת.
‫אני? באמת? ‫-כן.
‫באמת.
‫את אוהבת אותי? ‫-ברצינות.
‫הנה. ‫-בדרך כלל היא מסרבת לאנשים אחרים.
‫זה בסדר. אני אשגיח עלייך.
‫תני לאימא שלך ליהנות מהאוכל.
‫מי את?
‫זו אני, דה-גון.
‫ג'ו-רי.
‫וואו, לא זיהיתי אותך ‫כי את נראית לגמרי אחרת.
‫שיניתי את הסגנון שלי ‫כדי שאנשים לא יזהו אותי.
‫אם אני מחליקה את השיער ‫ולובשת בגדים פשוטים,
‫לא מזהים אותי.
‫את מאוד יפה בתלבושת הזאת.
‫בבקשה תמשיך להחמיא לי בתוך הבית.
‫בסדר.
‫קדימה. ‫-בסדר. תיכנסי בבקשה.
‫אלוהים.
‫ידעתי שגברת האו עשירה,
‫אבל זה כבר משהו אחר.
‫מה זה?
‫ראיתי כמה נהנית מהיין ביום ההוא.
‫הוצאתי את הוויסקי שאימא שלי החביאה.
‫בואי נשתה כאן כוסית,
‫ואז אני אראה לך את החדר שלי.
‫אז אתה רוצה להכניס אותנו לאווירה קודם.
‫בסדר.
‫שבי בבקשה.
‫חשבת שאני סקסי? באמת?
‫כן.
‫גברים הם סקסיים כשהם מרוכזים במשהו.
‫אתה בטח מאוד אוהב צילום.
‫פעם אהבתי את זה.
‫לכן למדתי את זה באוניברסיטה.
‫אז למה הפסקת?
‫ההורים שלי היו נגד זה.
‫הם אמרו שזה מביך ושזה לא יכניס כסף.
‫זו גם הייתה אוניברסיטה שולית.
‫"שולית" זה שם האוניברסיטה?
‫לא. היא נקראת אוניברסיטת גומשין.
‫אז למה קראת לה אוניברסיטה שולית?
‫טוב…
‫כל האחיות שלי וקרובי משפחתי ‫למדו באוניברסיטאות יוקרתיות.
‫התרגלתי לכך שאנשים מזלזלים בי
‫וקוראים לבית הספר שלי "שולי".
‫למה הם מזלזלים בך?
‫זה מרשים.
‫מרשים?
‫כן!
‫אולי זה מפני שאני אפילו ‫לא התקרבתי ללימודים אוניברסיטאיים,
‫אבל עצם העובדה ‫שלמדת באוניברסיטה היא מדהימה.
‫זה מגניב שאתה צלם טוב.
‫זה נפלא.
‫מה?
‫אתה בוכה?
‫לא.
‫אף אחד מעולם לא אמר לי את זה.
‫תמיד חשבתי לעצמי, ‫"למה אני כזה מעורר רחמים?"
‫יש מישהו שבעיניו…
‫אני יכול להיות אדם מגניב.
‫אני ממש אסיר תודה על כך.
‫אבל אני גם עצוב.
‫אל תבכה.
‫תודה רבה לך.
‫תפסיק לבכות. אתה כזה תינוק בכיין.
‫זה המהלך הקבוע שלך, חצוף.
‫כלומר…
‫אתה תמיד בוכה ומנשק אותי כשאני מנחמת אותך.
‫זה כמו בפעם הקודמת.
‫לא, זה שונה מהפעם הקודמת.
‫היום אני לא אתן לך להוביל אותי.
‫אל תקומי, אני אבוא אלייך.
‫אלוהים.
‫אתה משוגע.
‫מה אתם עושים?
‫את חייבת לשאול? זה ברור.
‫למה את כאן? מה עם הנסיעה לסין?
‫סין? זה לא העניין עכשיו.
‫פרחחים שכמוכם!
‫אום דה-גון! עמוד במקום!
‫פרחח עלוב שכמוך!
‫עמוד במקום, פרחח!
‫פרחח אחד. עמוד!
‫אוי, לא.
‫אימא, תקשיבי לי!
‫עצור! ‫-תחזיקי חזק.
‫פרחח אחד! תפסתי אותך!
‫פרחחים שכמוכם!
‫את צריכה לדבר איתי. מה ג'ו-רי עושה כאן?
‫אני אגיע לעניין.
‫תיפרדו.
‫אימא.
‫יכול להיות שזה…
‫- חוזה שכירות -
‫זה חוזה שכירות.
‫כן.
‫אם אתם לא נפרדים, פני מייד את המקום.
‫זה ממש מגוחך.
‫מגוחך? מדוע?
‫את העזת לפתות את הבן שלי.
‫איך את יכולה להגיד שזה מגוחך?
‫את יכולה לכעוס עליי,
‫אבל כאן מדובר בפרנסה שלי.
‫איך את מעיזה להביט בי ולענות לי?
‫תפסיקי עם סדרות הדרמה.
‫תשתוק, פרחח! ‫-אני לא אשתוק!
‫את תמיד מאיימת לנשל אותי מהירושה. ‫אל תעמידי פנים שאני הבן היקר שלך.
‫חתיכת…
‫אתה פשוט הגזמת!
‫מכל הנשים בעולם, איך…
‫ברצינות!
‫את יכולה להתנכל לי כמה שאת רוצה, ‫אבל אני לא ארשה לך להתנכל לג'ו-רי!
‫בני, אתה צעקת עליי עכשיו?
‫אתה עד כדי כך משוגע ‫על האישה העלובה הזאת עם הילד?
‫היא לא עלובה.
‫במשך כל חיי, מעולם לא הכרת ברצונות שלי.
‫היא אמרה לי שמספיק שאהיה אני, שאני מגניב.
‫היא מכירה במי שאני.
‫אני מרגיש שאני יכול לעשות כל דבר ‫כשג'ו-רי לצידי.
‫אני רוצה להיות אדם טוב יותר ‫כי היא מאמינה בי!
‫אז…
‫ג'ו-רי.
‫אל תעזבי אותי.
‫אני אוהב אותך.
‫גם אני.
‫גם אני אוהבת אותך.
‫אל תבכה.
‫באמת. אתה שוב בוכה?
‫תינוק בכיין טיפשון שכמוך.
‫טיפש שכמותך. ‫-אלוהים, איזה מחזה מכוער.
‫אלוהים.
‫בחיי, הן אפילו טובות יותר ממה שציפיתי.
‫הוא בהחלט אומן.
‫בכנות, קצת חששתי, ‫כי הוא עשה כזה עניין גדול מהצילום.
‫למען האמת, גם אני.
‫אני רעבה.
‫אולי נאכל לפני שנלך לבית הדפוס?
‫בסדר.
‫בלש.
‫אתה בתפקיד?
‫כן, בדיוק סיימתי.
‫זו שעת ארוחת הצהריים. אולי תאכל איתנו?
‫אנחנו בדרך לאכול.
‫נלך יחד?
‫בואו נלך.
‫בבקשה. ‫-תודה.
‫בבקשה.
‫תודה. ‫-בתיאבון.
‫זה הרבה פלפל.
‫אני אוהבת פלפל.
‫בלש, נראה שגם אתה אוהב פלפל.
‫כן.
‫אני תמיד מביא איתי פלפל ‫כי לא נעים לי מהמסעדות.
‫אלוהים. גם אני נוהגת ככה.
‫אומרים לי שאני לא ארגיש בטעם של המרק,
‫אם אפזר כל כך הרבה פלפל.
‫אבל הוא לא מעצים את הטעם? ‫-בדיוק!
‫מה העניין? נראה לך מוזר ‫שאני מוסיפה כל כך הרבה פלפל?
‫לא.
‫טוב לראות אותך אוכל בתיאבון.
‫אכלת ארוחת בוקר?
‫לא. אני בדרך כלל מדלג על ארוחת הבוקר.
‫ההורים שלך בחוץ לארץ.
‫זו בטח טרחה לבשל לעצמך.
‫אתה גר לא רחוק ממני.
‫בוא אליי כשאתה לא רוצה לטרוח לבשל.
‫אם תאכל הרבה בחוץ, זה יפגע לך בבריאות.
‫בסדר, אני אבוא.
‫זה בסדר. תאכלי בבקשה.
‫דרך אגב…
‫אמרת לי שפסלת את גברת הו כבר בהתחלה.
‫אפשר לשאול למה?
‫מה?
‫פשוט ראיתי אותך מבלה קצת יותר עם גברת הו,
‫וזה עורר את סקרנותי.
‫הזמנים לא מסתדרים.
‫גברת הו גום-הוי התחתנה ‫ונסעה אחרי בעלה לגומג'ה
‫לפני כעשרים שנה.
‫לפני כן לא היה לה שום קשר לגומג'ה.
‫אני מבינה.
‫חוץ מזה, ראיתי שהיא עברה
‫טיפולי פוריות במשך שנים רבות, ‫במרפאה הגינקולוגית בגומג'ה.
‫אבל זה יכול היה להיות נחמד.
‫מה?
‫אם יום אחד אמצא את אימי,
‫אני מקווה שהיא תהיה ‫לבבית ועליזה כמו גברת הו.
‫אתה יודע…
‫אני צריכה לספר לך משהו.
‫אתה בבית. ‫-כן.
‫למה אתה קודר כל כך?
‫אל תשאלי אפילו.
‫דה-גון הבריז פתאום מהעבודה ‫בגלל מקרה חירום.
‫אני תשוש מיום שלם של עבודה.
‫באמת? מעניין מה קרה.
‫בכל מקרה, תתעודד.
‫מייד אגיש את המנה האהובה עליך, עוף מטוגן.
‫עוף מטוגן?
‫היום ישודר הפרק האחרון של "קנאה", ‫בוא נצפה בו תוך כדי האוכל.
‫נכון, זה היום.
‫מה השעה? זה עוד מעט מתחיל.
‫צ'וי סו-ג'ונג וצ'וי ג'ין-סיל.
‫הם יהפכו לזוג כמונו, נכון?
‫הם בטח ייפרדו.
‫מה? לא יכול להיות. ‫-בוא נראה.
‫העוף המטוגן הגיע. אני אביא אותו.
‫"העוף המטוגן כבר כאן
‫"העוף הטעים והמטוגן סוף סוף כאן"
‫מותק.
‫אני חושב שיש לנו בעיה.
‫מה? קרה משהו לעוף המטוגן?
‫לא, זה לא קשור לעוף המטוגן.
‫גום-הוי.
‫מה? ג'ו-רי, מה את…
‫שלום.
‫סלחו לי, בבקשה.
‫נו, טוב.
‫אז אתם זוג,
‫וגברת האו תפסה אתכם עושים פוצי-מוצי.
‫אני מבינה למה היא כועסת,
‫אבל היא לא הייתה צריכה ‫לסלק אתכם תכף ומייד.
‫חשבתי שהיא רק מנסה להפחיד אותנו,
‫אבל היא פעלה מייד.
‫סבתא של מין-הו מבלה די הרבה אצל ג'ונג-סוק.
‫אני יכולה להישאר כאן בבקשה, ‫עד שאמצא חדר אחר?
‫כמובן…
‫אני לא בטוח.
‫מה?
‫גברת האו מתנגדת בתוקף ליחסים האלה.
‫אם היא תגלה שאת ישנה כאן, אני אהיה בצרות.
‫מר צ'וי, זה ממש אכזרי מצידך.
‫באמת.
‫אימא שלי או אני?
‫אתה לא תיאמן. עברנו הרבה ביחד.
‫ובכל זאת, אבחר בגברת האו.
‫ברצינות, תעזור לנו רק לכמה ימים, בבקשה.
‫אני אנסה לשכנע את אימא, בסדר?
‫מותק.
‫אלוהים.
‫אני הכנתי את זה. זה לא משהו גדול.
‫זה עכבר? הוא חמוד מאוד.
‫זה ארנב.
‫זה סימן ההיכר שלי.
‫הרבה אנשים חושבים בטעות שזה עכבר.
‫תאכל גם את האנשובי.
‫אימא, אנחנו ניפגש הערב עם השוטר?
‫כן.
‫אבל אני אצטרך לוודא את זה אחר כך.
‫אני לא יודעת אם הוא מרגיש טוב.
‫למה? קרה לו משהו?
‫לא.
‫מין-הו, ארזת את החימר לשיעור היום?
‫כן.
‫היום אני אכין חתול.
‫מה דונג-או אמר שהוא יכין?
‫זה מתסכל כל כך.
‫היי, סיימת כבר?
‫כבר עברו יותר מעשרים דקות. מתי תצא?
‫אני מצטער. בבוקר זה לוקח לי קצת זמן.
‫אני עומד לעשות במכנסיים. אוי, לא.
‫זה משגע אותי.
‫מותק, לך לשירותים בקומה השנייה.
‫אני יודע שיש שירותים בקומה השנייה, בסדר?
‫אבל כל חיי השתמשתי בשירותים האלה.
‫הישבן שלי יכעס מאוד.
‫אתה עושה דרמות.
‫אני לא יכול להתאפק. ‫-מה?
‫אתה יכול להיכנס עכשיו.
‫מה? אתה קראת מגזין בזמן שהיית בשירותים?
‫כן. אני מתעדכן בחדשות העולם ‫בזמן שאני בשירותים.
‫זו שגרת הבוקר שלי.
‫איך ייתכן שלילד בן שמונה יש שגרה כזאת?
‫הריח הזה אומר לי שאין לך זמן לדבר.
‫תיכנס.
‫אני חושב שברח לי.
‫מותק, תביאי לי בבקשה תחתונים.
‫דונג-או, לך תאכל ארוחת בוקר. ‫-בסדר.
‫קדימה, תאכל את זה.
‫לא, אדוני. דייר שאינו משלם ‫לא יכול להתנהג בחוצפה כזאת.
‫בבקשה, תאכל.
‫איפה למדת מילים כמו "דייר שאינו משלם"?
‫איך יכולת לאכול את זה באמת?
‫הוא אכל חמישה כדורי בשר מתוך שבעה!
‫אסור לי לאכול אפילו שניים?
‫אני מצטערת. הוא לא מתחשב בילדים.
‫זה בסדר. דונג-או באמת אכל הרבה.
‫דונג-או, אם סיימת, לך לארוז את הילקוט. ‫-בסדר.
‫תודה על האוכל. ‫-בבקשה.
‫גם אני הולך!
‫כדורי בשר…
‫אני צריכה ללכת עכשיו.
‫אני צריכה למצוא מקום חדש למספרה.
‫זה בטח קשה.
‫תשאירי את זה כאן, ג'ו-רי. זה בסדר, לכי.
‫תודה.
‫זה כל כך מלוכלך.
‫נחמד. איך ידעת?
‫הבלש קים, אתה רוצה תירס?
‫מה אתה עושה?
‫איך אתה מעז להתעלם מהמפקד? על מה חשבת?
‫אני מצטער, המפקד.
‫אני יכול לסיים לעבוד מוקדם? ‫אני צריך לבדוק משהו.
‫בטח. קדימה, לך.
‫תה שחור זה בסדר?
‫כן.
‫מה רצית לשאול אותי?
‫זה קשור לג'ונג-סוק?
‫לא.
‫אני חושב שעדיף שאראה לך.
‫מה זה?
‫- קיי-בי-אייץ' -
‫זה…
‫למה זה…
‫זה מה שלבשתי ‫כשהמשפחה האמריקאית אימצה אותי.
‫על הבגד הזה
‫יש אותה הרקמה כמו על המטפחת שנתת לי.
‫אז רציתי לבקש ממך הסבר.
‫ובכן…
‫אני לא יודעת.
‫מה? ‫-אני לא יודעת.
‫בלש, אני…
‫בכל מקרה…
‫אני לא יודעת את מי אתה מחפש, ‫אבל אני לא יכולה לעזור לך.
‫ביי.
‫בבקשה, חכי.
‫מתוקה, אני בבית!
‫חזרת הביתה מוקדם משציפיתי.
‫כן.
‫הבאתי בשר מהאטליז.
‫זה בשביל כדורי בשר, בסדר?
‫הפעם תכיני הרבה.
‫אני לא רוצה להתחרות עם הילד עוד פעם.
‫בסדר.
‫יש עוד משהו.
‫בבקשה.
‫מה זה?
‫תפתחי.
‫ליום הנישואים שלנו,
‫קניתי לך צעיף, אבל גרמתי לך סבל.
‫אז קניתי אחד חדש.
‫כשפגשתי אותך בפעם הראשונה, לבשת צעיף.
‫נראית כל כך יפה ואלגנטית.
‫חשבתי, "אני אתחתן עם האישה הזאת
‫"ואני אבטיח שהיא תהיה מאושרת כל חייה."
‫למה הפרצוף העצוב הזה? ‫הוא לא מוצא חן בעינייך?
‫זה לא העניין. הוא מוצא חן בעיניי.
‫מה אתה חושב? זה יפה?
‫אלוהים, את יפהפייה.
‫לא השתנית בכלל.
‫שטויות.
‫לך תתקלח. אני אכין ארוחת ערב.
‫בסדר.
‫הילדון בטח עשה פה בלגן,
‫אבל הבית עדיין מבריק מניקיון.
‫איך ידעת שקל יותר לתפוס שבלולים בלילה?
‫סבתא אמרה לי.
‫יש! תפסתי שניים.
‫מה איתך, אדון?
‫עדיין לא תפסתי אף אחד.
‫אדון, זו הפעם הראשונה שלך?
‫כן, זו הפעם הראשונה שלי.
‫לא תפסת שבלולים עם הוריך כשהיית קטן?
‫לא.
‫מין-הו, הוא גדל בארצות הברית.
‫אתה יכול ללמד אותו, נכון?
‫כן.
‫תסתכל, אדון.
‫יש אזורים חלקלקים כאלה.
‫עליהם אפשר למצוא הרבה שבלולים. ‫-בסדר.
‫משום שאלה חלקים שעדיין לא נגעו בהם.
‫כמו החלק הזה? ‫-כן.
‫רק רגע.
‫תפסתי אותם, נכון?
‫שים אותם כאן.
‫אז ככה עושים את זה.
‫מין-הו, זה כיף.
‫בוא נראה מי יתפוס יותר.
‫נשמע טוב.
‫אבל אני לא אוותר לך ‫רק מפני שזו הפעם הראשונה שלך.
‫בסדר. למקומות, היכון, צא.
‫הנה.
‫בסדר, תפסתי אותם.
‫אתה רואה כמה יש לי? אחד, שניים, שלושה.
‫מה? ‫-נכון?
‫תפוס אותם.
‫מין-הו, צא כבר.
‫בסדר. אני רק אתפוס עוד חמישה.
‫נפגשתי איתה היום.
‫עם גברת הו?
‫היא נבהלה מאוד כשראתה את בגדי התינוק.
‫היא אמרה שהיא לא יודעת כלום.
‫נראה שהיא לא רוצה להודות בזה.
‫היית צריך לנוח בבית היום.
‫דמיינתי את המפגש שלי עם אימי מאות פעמים.
‫בדמיוני, לא תמיד קיבלו אותי בברכה.
‫אולי משום כך
‫אני מרגיש טוב יותר משציפיתי.
‫אני ניצחתי, אדון.
‫אין סיכוי.
‫אתה בטוח? ‫-בטוח לגמרי.
‫בוא נראה.
‫מה? ‫-תראה.
‫אלוהים, תפסת כל כך הרבה.
‫כמה בדיוק תפסת? ‫אחד, שניים, שלושה, ארבעה, חמישה, שישה…
‫אימא.
‫בבקשה תכיני מחר מרק ‫מהשבלולים שתפסתי יחד איתו.
‫בסדר.
‫שינה מתוקה, בני.
‫בסדר. לילה טוב, אימא.
‫בסדר.
‫הלו?
‫היי, ג'ו-רי.
‫כן. העלון יהיה מוכן מחר בשעה 11:00.
‫תפגשי אותי בבית הדפוס.
‫הבנתי. אני אמסור את החדשות לגום-הוי.
‫בסדר.
‫ג'ונג-סוק אמרה ‫שניפגש בבית הדפוס מחר בשעה 11:00.
‫אני באמת חייבת ללכת?
‫למה? את השקעת בזה הכי הרבה מאמץ.
‫נכון. אמרת שתתעסקי עם זה כל היום.
‫את לא מרגישה טוב?
‫תפתחי את הפה. ‫-זה לא העניין.
‫סתם שאלתי.
‫להבטיח לעצמנו אוכל בשפע זו בהחלט מטלה.
‫כולכם עובדים מבוקר עד לילה, ‫כמעט בלי לעצום עין.
‫אלוהים, איפה למדת ביטויים כאלה?
‫בגיליון ספטמבר של "ג'ובו לייף".
‫תתכבד.
‫גם אתה עובד מבוקר עד לילה בקריאת מגזינים.
‫טעים? ‫-תאכל.
‫- בית דפוס סונגואנג -
‫בנות! ‫-שלום.
‫ברוכות הבאות.
‫את כאן. ‫-כן.
‫העלון נראה מדהים.
‫הוא מהמם.
‫אני אתעצבן אם מישהו ישליך אותו ברחוב.
‫צריך להדגיש את העובדה ‫שבעמוד האחרון יש תלוש הנחה.
‫אולי נסתובב בזוגות ונחלק אותם?
‫אנחנו נהיה זוג.
‫גברת הו וג'ונג-סוק תהיינה זוג.
‫נסיים מהר יותר אם נלך בנפרד.
‫נכון.
‫אז זה מה שנעשה, גברת מנהלת סניף?
‫בסדר. בואו נלך בנפרד ‫וניפגש במשרד כדי לקבל הזמנות.
‫בסדר. ‫-בסדר. בהצלחה!
‫אני אקח את זה. קדימה. ‫-אלוהים.
‫להתראות. ‫-ביי.
‫- רשימת הזמנות ‫ויברטור אחד, ג'ל אהבה אחד, קונדום אחד -
‫העלון עשה פלאים.
‫נכון, גום-הוי?
‫מה? כן.
‫כן, נכון?
‫תארו לעצמכן כמה קשה היה ‫למכור את כל זה באופן אישי.
‫כל הכבוד לכולכן. ‫-כן.
‫הלוואי שיכולנו לצאת לבילוי משותף,
‫אבל אני צריכה לבדוק מקום למספרה שלי היום.
‫אני צריכה ללכת לטפל בילדים.
‫הבנות שומרות על און-ג'י.
‫אחרי שאני אמצא מקום חדש, נצא להרים כוסית,
‫יחד עם דה-גון והבלש.
‫זה היה כל כך נחמד בפעם ההיא.
‫מה את אומרת?
‫בסדר.
‫גם את בעניין, נכון?
‫ברור שכן.
‫גברת הו ממש חיבבה את הבלש.
‫נכון?
‫נכון.
‫כולן עסוקות, נכון? בואו נזוז.
‫בסדר, אני אלך. ‫-ביי.
‫ביי. ‫-בסדר.
‫בדוק את האליבי של שני החשודים האלה.
‫כן, אדוני.
‫חכי, בבקשה.
‫תרשי לי לשאול אותך שאלה…
‫פעם אחת אחרונה.
‫למה…
‫למה נטשת אותי?
‫זה לא סיפור מיוחד.
‫יצאתי עם גברים בלי להיזהר ‫ונכנסתי להיריון בטעות.
‫פחדתי ממה שיחשבו עליי
‫ולא רציתי לשאת באחריות.
‫בטח ציפית לסיפור קורע לב, אבל זה הכול.
‫אז…
‫תפסיק לעסוק בזה כל הזמן
‫ותמשיך הלאה עם החיים שלך.
‫אני רוצה לחיות בשלווה,
‫כמו שחייתי עד עכשיו.
‫בסדר.
‫אני מבין בהחלט.
‫חזרתי.
‫גום-הוי.
‫היי.
‫באילו מחשבות את שקועה כל כך?
‫זה שום דבר.
‫דרך אגב, דונג-או נרדם ‫בזמן שצפה בסרט יחד עם בעלי,
‫אז השכבתי אותו במיטה.
‫תודה.
‫חזרת מאוחר מהצפוי.
‫אני לא מצליחה למצוא מקום טוב.
‫נראה שגברת האו סיפרה עליי לסוכני הנדל"ן.
‫הם לא מוכנים להראות לי נכסים.
‫אולי כדאי שאעבור לאוקסן.
‫זה בטח קשה.
‫אוקסן?
‫כן.
‫אני ממש לא רוצה להתחיל מחדש בעיירה אחרת.
‫היה כל כך קשה להשתקע כאן בהתחלה.
‫באמת?
‫לקוחות שיבחו אותי על כישורי הספרות שלי,
‫אבל הפסיקו לבוא כשגילו שאני אם חד-הורית.
‫כולם הצביעו עליי, וזה היה מתיש כל כך.
‫ודאי היה לך קשה.
‫לגדל ילד לבד זה בטוח לא קל.
‫זה לא היה קל.
‫כשנכנסתי להיריון עם דונג-או,
‫האבא התעלם ממני.
‫ההורים שלי התנגדו לכך שאלד אותו.
‫לכן עזבתי את הבית והשתקעתי פה.
‫שום דבר לא היה קל.
‫בכיתי הרבה.
‫אבל כשבכיתי, אנשים התנשאו עליי.
‫זו הסיבה שהתחלתי לצחוק יותר.
‫אמרתי לעצמי, ‫"פשוט תצחקי ותגידי מה שאת חושבת".
‫האם התחרטת אי פעם…
‫על ההחלטה שלך?
‫לא, אף פעם.
‫בהתחלה צחקתי כדי להיראות חזקה,
‫אבל לגדל את דונג-או
‫זה משהו שנתן לי כל כך הרבה סיבות לצחוק.
‫אימא.
‫דונג-או שלי, אתה ער. ‫-כן.
‫היה לך חלום רע? ‫-כן.
‫זה בסדר. בוא נישן יחד.
‫שמעתי שצפית היום בסרט נחמד עם מר צ'וי.
‫מה ראיתם?
‫למה…
‫למה נטשת אותי?
‫בסדר.
‫אני מבין בהחלט.
‫דו-היון.
‫דו-היון!
‫מה קרה?
‫אתה קודח מחום.
‫חכה רגע.
‫למה לא התקשרת אליי אם אתה חולה כל כך?
‫את מתרגזת על אדם חולה?
‫לא.
‫קשה לך, נכון?
‫אני אחלים בקרוב. אל תדאגי.
‫אני לא דואגת.
‫כשהסיפור שלך נודע לי לראשונה,
‫כאב לי הלב והיה לי צר עליך.
‫בעלת הברית הנאמנה היחידה, ‫זו שלעולם לא תשתנה…
‫הבנתי שאין לך אחת כזאת.
‫אבל…
‫עכשיו אני בכלל לא מרחמת עליך.
‫אני יכולה להיות האישה הזאת.
‫אני אהיה האישה הזאת.
‫נגמרו לנו התרופות, אני אלך לבית המרקחת.
‫תעצום קצת את העיניים.
‫הנה טופס ההזמנה.
‫תודה. אני מצטער שנאלצת לבוא הנה.
‫זה בסדר. ‫-אלוהים, אני חייב למהר.
‫שלום.
‫את צריכה משהו?
‫כן.
‫אני חושבת שזו מחלה כתוצאה מתשישות. ‫אתה יכול לתת לי תרופה להורדת חום?
‫מה? את נראית בסדר.
‫מי חולה? מין-הו?
‫לא.
‫הבלש חולה?
‫כן.
‫איך איש צעיר כל כך נהיה חולה?
‫חכי בבקשה.
‫חכי.
‫גברת הו.
‫אז…
‫הוא חולה מאוד?
‫ירד לו החום.
‫את יודעת, נכון?
‫אני יודעת
‫שאת בטח מתרעמת עליי ‫וחושבת שאני רעת לב.
‫אני לא יודעת עלייך מספיק ‫בשביל לחשוב מחשבות כאלה.
‫אני לא חושבת ככה.
‫הייתי מבוהלת.
‫עבר הרבה יותר מדי זמן.
‫רציתי לשאול אותו איך היו החיים שלו.
‫אבל מה הטעם?
‫חשבתי שהכי טוב שנחיה בנפרד, ‫כמו שחיינו עד עכשיו.
‫בכל מקרה, הוא גדל להיות גבר הגון ומכובד.
‫את זוכרת מה קרה ‫עם הבעלים של ספריית הווידאו?
‫הבלש קים
‫חיפש את הפושע ‫כי הוא חשב שהוא קורבן של המקרה הזה.
‫הוא האמין שהוא נחטף בתור תינוק
‫ושההורים שלו בוודאי מחפשים אחריו נואשות.
‫במשך שנים רבות הוא חשב שהוא ננטש,
‫אבל אז הוא חשב שאולי זה לא היה כך
‫ונמלא תקווה.
‫דו-היון
‫באמת גדל להיות גבר הגון ומכובד,
‫אבל במשך שנים רבות ‫הוא ציפה נואשות לפגוש את אימו.
‫אני לא יודעת מה לעשות.
‫בעלי לא יודע כלום.
‫כל חייו הוא חי בלי לדעת,
‫אבל אם…
‫הוא יגלה שנולד לי ילד לפני שהתחתנו, הוא…
‫מר צ'וי, מה אתה עושה כאן?
‫אז יש לך…
‫בן.
‫והוא הבלש הזה.
‫כן.
‫גיליתי את זה רק לאחרונה.
‫אני מצטערת.
‫הייתי צריכה לספר לך.
‫זו הסיבה שלא רצית ילד?
‫בחיים שלי,
‫בכל פעם שחשתי באהבה הכנה שלך כלפיי,
‫הלב שלי נשבר.
‫חשבתי
‫שתחוש נבגד כל כך כשתגלה את האמת.
‫חשבתי שתעזוב אותי לתמיד.
‫ידעתי משהו.
‫מה?
‫איפה הצבת הזאת?
‫מגורים בבית פרטי דורשים כל כך הרבה עבודה.
‫אולי כדאי שנעבור דירה. הצבת כאן?
‫מה זה?
‫מה זה? זו קופסת עוגיות מסורתית?
‫אני חושב שזה היה ממש אחרי החתונה.
‫בין החפצים שלך,
‫מצאתי בגדי תינוק ובובה.
‫הנחתי שזה לא סתם שום דבר.
‫לא רצית תינוק ‫כי רצית לחיות כמו אישה מודרנית.
‫אבל בכל פעם שראית תינוק,
‫התחלת לדמוע.
‫חשבתי,
‫בטח יש כאן סיפור.
‫אז…
‫אז למה…
‫למה לא אמרתי כלום?
‫את חייבת לשאול?
‫ראיתי שרצית לקבור את זה עמוק.
‫זו הסיבה היחידה.
‫אז…
‫אם את מהססת בגללי,
‫אל תהססי.
‫אהובי.
‫את יודעת,
‫החיים שלי תמיד היו שלמים, כי את היית שלי.
‫אני מתכוון לזה.
‫בטח התמודדת עם זה לבד כל השנים.
‫אל תבכי.
‫די לבכות.
‫בקרוב תהיי בת 60, ‫אבל את עדיין בוכה כמו ילדה קטנה.
‫זה בסדר.
‫אתה בסדר?
‫האם זה…
‫מה את עושה כאן?
‫אני רוצה להגיד לך משהו.
‫אני מרגישה…
‫שלא הצלחתי להגיד ‫את מה שבאמת רציתי להגיד לך.
‫אני מצטערת.
‫זה הכול באשמת אימא.
‫אני מצטערת כל כך.
‫אני מצטערת.
‫- עסק מהוגן -
‫בקשר לדו-היון… ‫תגידי לו שיבוא לבקר לעיתים קרובות.
‫הוא צריך להתחיל לאכול ‫את המאכלים הטעימים של אימא שלו.
‫אין לך הרבה זמן.
‫זה יקרה בשבוע הבא.
‫יעבירו אותך לצוות התיקים הבלתי מפוענחים.
‫זה כל כך פתאומי.
‫זה כבר כמה ימים כך.
‫גברת האו ביקשה ממני ‫להעיף אותו גם מבית המרקחת,
‫אבל אני מושך את הזמן.
‫אני אסיים את הקשר.
‫אבל יש לי תנאי אחד.
‫מה זאת אומרת?
‫מה נעשה?
‫אני לא יודעת
‫מתי נוכל לחזור ולמכור אותם.
‫תרגום כתוביות: מיכאל רק