ČESTIT BIZNIS
- Natočit ću vam. - Ljubazni ste.
Boja je prekrasna.
Moji roditelji u SAD-u to su pili.
Ukusno je pa i ja katkad gucnem.
Tako je, vi ste iz SAD-a.
Jesam.
Zahvaljujući vama pijemo vino.
Jeong-suk, što radiš ondje?
Pridruži nam se.
Evo me.
Hrane ima previše.
- Ispeći ću meso ako ponestane. - Može.
- Sjedni. - Hvala.
- Želiš li i ti vina? - Može.
Ajme, za razliku od naših čaša, Jeong-sukina je puna.
Mogla bi se izliti.
To je ljubav, ne vino.
Blago njima.
Golupčići.
G. Choi, biste li nazdravili prije nego što se kucnemo?
Previše sam ja sramežljiv za to. Neću.
Vi ste zvijezda dana. Recite nešto.
Pljesak.
Idemo.
Ajme.
Bože dragi.
Htio bih zahvaliti
brojnim časnim gostima koji su došli u našu kuću,
unatoč obvezama, kako bi proslavili moje otpuštanje iz bolnice.
Hvala vam lijepa.
- Dobro. - Ajme.
Postoji
stara izreka…
„Ako izgubiš novac, izgubiš malo.
Ako izgubiš čast, izgubiš pola.
A ako izgubiš zdravlje, izgubiš sve.”
Stoga uvijek
zdravlje mora biti na prvome mjestu.
Molim vas da to zapamtite.
Uzdravlje.
- A iduća važna stvar… - Dobro.
Uzdravlje.
- Uzdravlje. - Uzdravlje, Jeong-suk.
Zašto si me prekinula?
Baš sam se bio ufurao.
Hrana nam se hladila.
Svi su shvatili tvoju vrijednu poruku.
„Vrijednu?”
- „Vrijednu.” - Zar ne?
Baš lijepo. Slobodno jedite.
- Uzmi ovo. - Dobro.
Yeong-bok, izvrsna si kućanica.
Gđo Oh, tanjuri su tako lijepi.
Zbilja?
Svi su tvoji tanjuri lijepi.
Ajme.
Ozbiljno. Izgleda lijepo.
Vrlo je ljubazan.
- Molim? - Mislim na detektiva Kima.
Mislila sam da je povučen.
Ali danas sam vidjela da je drag i privržen.
Čini se da ti je jako drag.
Zato što je Jeong-sukin dečko? Rastopi mi se srce.
Samo želim razgovarati s njime.
Dat ću ovo djeci.
Dobro.
Bok.
- Niste morali. - Pri kraju sam s čišćenjem.
- Ozlijedili ste se? - Ne.
Ajme, trebali ste paziti.
Pričekajte.
Dobro sam.
Zasigurno boli.
Posjeklina je dublja negoli se čini.
Trebali ste slušati kad sam rekla da ih pustite.
Ispričavam se.
Izgledate kao majka koja kori sina.
Oprostite, samo sam se uplašila.
Nisam vas korila. Samo mi vas je žao.
Ova posjeklina…
Gospodine, biste li došli k meni?
Min-ho, kasno je. Možda drugi put.
Ne.
Onda se nas troje možemo igrati idući put.
Može.
Što ćemo raditi?
Može to.
Obećavate?
Obećavam.
Krenite, hladno je.
Nazvat ću te. Bok.
Bok.
Bok!
Bok, gospodine.
Bok.
Halo?
Jeong-suk, ja sam.
Da, gđo Oh.
Rekla si da trebaš aparat za fotografiranje artikala.
Našla sam ga pa se ne moraš brinuti.
Hvala, gđo Oh.
Dobro, vidimo se sutra.
Gđo Oh.
Da? Molim?
Jeste li slučajno…
Ma ništa. Vidimo se sutra.
Što si me htjela pitati?
Vidimo se sutra.
Drago mi je što je zlikovka uhvaćena,
no zasigurno si razočaran.
Tvoja se potraga za biološkim roditeljima
vratila na početak.
Krećem iznova.
Hvala vam na pomoći.
Ajme.
Reci mi ako što trebaš.
Dobro.
Što radite?
Zar ne vidiš? Uživamo u kavi.
Zašto se družite tako rano?
- Uđimo. - Dobro.
Satniče!
Nekoć ste sa mnom uživali u kavi! Ajme, vruća je!
Što radiš?
Je li pokvarena?
Ništa ne vidim.
Skini poklopac.
Shvaćam.
- Vidiš li sad? - Da, dobro vidim.
Koja frustracija.
Jedva znaš kako se aparati koriste, a svejedno ćeš fotografirati artikle?
Želiš li pomoć?
Zaboravi.
Na tvojim fotografijama uvijek ispadnem nisko i ružno.
Nijedan muškarac na svijetu ne može slikati dovoljno dobro.
Ajme.
Ah, da. Dae-geun zna fotografirati.
Studirao je fotografiju.
Ajme! Zbilja?
Da. Iako je odustao,
studirao je fotografiju.
Zasigurno je bolji od nas.
- Ajme. - Kako kul.
Idi kući. Moram prvo do svog stana.
Dobro.
Što to šapućete?
I mene zanima.
Pa, samo sam mu zahvalila
zbog fotografiranja.
Razumijem.
- Da. - Je li?
Dae-geune, cijeli si dan marljivo radio.
Hvala.
Hvala, Dae-geune.
Ma ništa.
Izvolite.
- To su filmovi otprije. - Dobro.
Navečer imam planove.
Idem ja sad.
- Trebao si više. - Neka.
Hvala.
- Bok. - Vidimo se.
Idem i ja. Moram u salon.
- Dobro. Bok. Idem i ja. - Bok.
- Ju-ri, svaka čast. - Dobro.
Dakle, moramo razviti fotografije i odnijeti ih u kopirnicu?
Da, odnijet ću filmove u fotostudio na putu kući
i sutra ih pokupiti.
Da sutra odemo zajedno?
Danas sam ionako namjeravala završiti s lekturom.
Odnesimo to i fotke u kopirnicu.
Dobro. Može i tako.
Dobro.
Zašto si danas tako čangrizava?
- Jesi li bolesna? - Daj je meni.
Nisi mogla ni jesti zbog djeteta.
Bok, Eun-ji.
Dobro. Idemo se igrati.
Igraj se sa mnom da mama može papati.
Slatko djetešce.
- Ajme, već dugo razmišljam o tome. - Lupi nožicama.
Divna si dadilja.
- Zbilja? - Da.
Jesi.
- Sviđam ti se? - Ozbiljno.
- Tako. - Obično ne voli neznance.
U redu je, ja ću se brinuti o tebi.
Neka tvoja mama lijepo papa.
Tko ste vi?
Ja sam, Dae-geune.
Ju-ri.
Nisam te prepoznao jer izgledaš posve drukčije.
Promijenila sam imidž da me ljudi ne prepoznaju.
Ako ispeglam kosu i obučem se obično,
ne prepoznaju me.
Lijepa si u toj odjeći.
Pa, molim te, još me hvali u kući.
Dobro.
- Idemo. - Dobro. Uđi.
Ajme.
Znala sam da je gđa Heo bogata,
ali ovo je viša razina.
Što je ovo?
Primijetio sam koliko si nekidan uživala u vinu.
Izvadio sam viski koji je mama skrila.
Najprije popijmo piće,
a onda ću ti pokazati svoju sobu.
Želiš napraviti atmosferu.
Dobro.
Molim te, sjedni.
Jesam li ti bio seksi? Zbilja?
Da.
Muškarci su seksi kad se na nešto usredotoče.
Očito jako voliš fotografiju.
Prije sam je volio.
Zato sam je i studirao.
Zašto si odustao?
Roditelji su bili protiv.
Rekli su da je to sramotan posao i da nikad neću dobro zarađivati.
A i faks nije bio neki.
Zvao se „Nije neki faks”?
Ne. Sveučilište Geumshin.
Zašto onda kažeš da nije neki?
Pa…
sve moje sestre i rodbina pohađali su prestižne fakultete.
Navikao sam da me drugi gledaju svisoka
i omalovažavaju faks.
Zašto bi te gledali svisoka?
To je dojmljivo.
Dojmljivo?
Da!
Možda zato što ja nisam ni primirisala fakultetu.
Sama činjenica da si pohađao faks je nevjerojatna.
Baš je kul što si dobar fotograf.
To je predivno.
Što je?
Plačeš li?
Ne.
Dosad mi to nitko nije rekao.
Uvijek sam mislio: „Zašto sam ja tako jadan?”
A netko ipak misli
da sam kul.
Toliko sam zahvalan zbog toga.
Ali i jako žalostan.
Ne plači.
Puno ti hvala.
Prestani plakati. Baš si mali plačljivko.
To je tvoja rutina.
Mislim…
Uvijek plačeš i ljubiš me kad te tješim.
Isto kao prošli put.
Ne, nije isto kao prošli put.
Danas ti nećeš voditi mene.
Ostani sjediti. Ja ću doći k tebi.
Ajme.
Lud si.
Što to radite?
Zar moraš pitati? Očito je.
Zašto si tu? A put u Kinu?
Kinu? To sad nije važno.
Derišta mala!
Eome Dae-geune! Odmah stani!
Propalico!
Stani, propalico!
Derište jedno, stani!
Joj, ne.
Mama, saslušaj me!
- Stoj! - Drži se!
Propalico mala! Sredit ću te ja!
Propaliteti jedni!
Trebala bi razgovarati sa mnom. Zašto je ona tu?
Prijeći ću na stvar.
Prekinite.
Mama.
Je li ovo…
UGOVOR O NAJMU
To je ugovor o najmu.
Da.
Ako ne prekinite, odmah se iseli.
Pretjerujete.
Pretjerujem? Zašto?
Drznula si se zavesti moga sina.
Kako onda ja pretjerujem?
Možete se ljutiti na mene,
ali ovo me ugrožava.
Kako mi se usuđuješ tako odgovarati?!
Dosta sapunica.
- Propalico, šuti! - Neću!
Uvijek prijetiš da ćeš me se odreći.
Ne glumi da me voliš.
Ti mali…
Baš si ga prekardašio!
Od svih žena na svijetu…
Mislim!
Mene možeš omalovažavati koliko želiš, ali Ju-ri nećeš!
Sine, jesi li ti to vikao na mene?
Zar si toliko poludio za ovom jadnom ženom s djetetom?
Nije jadna.
Nikad me u životu nisi pohvalila.
Ona je rekla da sam dobar i da sam kul.
Prihvatila me ovakvoga.
Čini mi se da uz Ju-ri mogu što poželim.
Želim biti bolja osoba jer ona vjeruje u mene!
Stoga…
Ju-ri.
Ne ostavljaj me.
Volim te.
I ja tebe.
I ja tebe volim.
Ne plači.
Ozbiljno. Zašto opet plačeš?
Blesavi plačljivko.
- Budalice. - Ajme meni, oči mi ispadoše.
Pobogu!
Ispale su bolje nego što sam očekivala.
Zbilja je stručnjak.
Iskreno, malo sam se uplašila jer je dizao toliku strku oko toga.
I ja.
Gladna sam.
Hoćemo jesti prije kopirnice?
Može.
Detektive.
Radiš li sad?
Da, baš sam završio.
Vrijeme je ručka. Želite li nam se pridružiti?
Baš smo kanile nešto prigristi.
Idemo?
Idemo.
- Izvolite. - Hvala.
Izvolite.
- Hvala. - Uživajte u hrani.
To je mnogo bibera.
Pa, volim biber.
Zacijelo i vi volite biber.
Da.
Nosim biber sa sobom jer mi je žao restorana.
Ajme, i ja to radim.
Kažu da neću osjetiti okus juhe
jer dodam toliko bibera.
- Zar ne pojačava okus? - Upravo tako!
Što je? Čudno ti je što stavljam toliko bibera?
Ne.
Drago mi je što uživate.
Jeste li doručkovali?
Ne, obično preskačem doručak.
Roditelji su vam u inozemstvu.
Zacijelo je gnjavaža kuhati za sebe.
Čini se da ne živite daleko od mene.
Slobodno dođite kad vam se ne kuha.
Restoranska hrana nije zdrava.
Dogovoreno.
Molim vas, jedite.
Usput,
rekao si mi da si rano isključio gđu Oh.
Smijem li pitati zašto?
Što?
Samo, dok sam gledala kako se družiš s gđom Oh,
zapitala sam se.
Vrijeme se nije poklapalo.
Gđa Oh Geum-hui udala se i sa suprugom došla u Geumje
prije dvadesetak godina.
Prije toga nije imala nikakve veze s Geumjeom.
Razumijem.
Osim toga, vidio sam da se godinama
liječila od neplodnosti u Ginekološkoj klinici.
Ali bilo bi lijepo.
Što?
Da jednog dana upoznam majku,
volio bih da je topla i vesela kao gđa Oh.
Znaš…
moram ti nešto reći.
- Doma si. - Jesam.
Zašto si tako smožden?
Bolje ne pitaj.
Dae-geun nije došao na posao zbog hitnog slučaja.
Iscrpljen sam od rada.
Zbilja? Pitam se što je bilo.
Kako god, razvedri se.
Ubrzo će dostaviti tvoje omiljeno jelo, piletinu.
Pohanu piletinu?
Danas je zadnji nastavak Ljubomore pa gledajmo uz jelo.
Tako je, to je danas.
U koliko sati? Ubrzo će.
Choi Soo-jong i Choi Jin-sil.
Bit će par poput nas, ne?
Prekinut će.
- Što? To se ne smije dogoditi. - Pogledajmo.
Stigla je piletina. Idem po nju.
Stigla je pohana piletina
Napokon je stigla ukusna piletina
Draga.
Mislim da imamo problem.
Što je? Nešto ne valja s piletinom?
Ne, nije piletina.
Geum-hui.
Što? Ju-ri, što to…
Zdravo.
Ispričajte me.
Pa…
Dakle, vas dvoje izlazite,
a gđa Heo uhvatila vas je na djelu.
Razumijem zašto se ljuti,
ali nije vas odmah trebala izbaciti.
Mislio sam da nas samo želi uplašiti.
Ali odmah je djelovala.
Čini se da je Min-hoova baka često u Jeong-sukinoj kući.
Smijem li ostati ovdje dok ne nađem smještaj?
Naravno…
Nisam baš siguran.
Molim?
Gđa Heo oštro se protivi toj vezi.
Ako dozna da živite ovdje, ja ću imati problema.
G. Choi, tako ste hladni.
Pobogu.
Moja mama ili ja?
Nevjerojatan si. Štošta smo prošli skupa.
Svejedno biram gđu Heo.
Molim vas, pomozite nam samo nekoliko dana.
Pokušat ću razuvjeriti mamu, dobro?
Dragi.
Ajme.
Ja sam je napravila, nije ništa vrijedno.
Je li to miš? Baš je sladak.
To je zeko.
To je moj potpis.
Mnogi misle da je miš.
Jedi i inćune.
Mama, hoćemo li se večeras naći s policajcem?
Hoćemo.
Ali poslije moram provjeriti.
Ne znam je li dobro.
Zašto? Nešto mu se dogodilo?
Nije.
Jesi li spakirao glinu za danas?
Jesam.
Danas ću napraviti mačku.
Što je Dong-u rekao da će napraviti?
Tako sam frustriran.
Hej, jesi li završio?
Prošlo je više od 20 minuta. Kad ćeš izaći?
Oprostite, ujutro mi treba malo duže.
Uneredit ću se. Pomozi, Bože!
Ovo me izluđuje.
Dragi, upotrijebi toalet na katu.
Znam da je toalet na katu, dobro?
Ali cijeli život idem na taj toalet.
Guza mi neće uživati.
Previše dramatiziraš.
- Ne mogu izdržati. - Što?
Sad možete ući.
Što? Jesi li čitao časopis na WC-u?
Jesam. Obavještavanje o svjetskim događajima na WC-u
jutarnja mi je rutina.
Kako osmogodišnjak može imati takvu rutinu?
Miris mi govori da nemate vremena za priču.
Uđite.
Mislim da je malo izletjelo.
Draga, molim te, donesi mi čisto donje rublje.
- Dong-u, idemo doručkovati. - Dobro.
Trebao bi to pojesti.
Ako najmoprimac ne plaća, ne smije biti besraman.
Slobodno jedite.
Gdje si naučio riječ „najmoprimac”?
Kako možeš to pojesti?
Pojeo je pet od sedam mesnih okruglica!
Ja ne smijem uzeti ni dvije?
Oprosti, obično nije bezobziran prema djeci.
U redu je. Dong-u je doista previše pojeo.
- Pripremi torbu ako si gotov. - Dobro.
- Hvala na hrani. - Nema na čemu.
Idem i ja!
Mesne okruglice…
Moram ići.
Moram naći novi lokal za frizerski salon.
Zacijelo ti nije lako.
Pusti to, Ju-ri. U redu je, kreni.
Hvala.
Tako je prljavo.
Super. Kako si to znao?
Detektive Kim, želiš li kukuruz?
Što radiš?
Zašto ignoriraš satnika? O čemu si razmišljao?
Satniče, oprostite.
Smijem li otići ranije? Moram nešto provjeriti.
Naravno, slobodno.
Je li crni čaj dobar?
Jest.
Što ste me htjeli pitati?
Riječ je o Jeong-suk?
Nije.
Mislim da je bolje da vam pokažem.
Što je to?
Ovo je…
Zašto je ovo…
To sam nosio kad me posvojila američka obitelj.
A na tome
bio je isti vez kao na rupčiću koji ste mi dali.
Pa sam vas htio pitati da mi objasnite.
Pa…
Ne znam.
- Što? - Ne znam.
Detektive, ja…
Kako god bilo,
ne znam koga tražite, ali ja vam ne mogu pomoći.
Zbogom.
Molim vas, čekajte.
Draga, doma sam!
Došao si ranije.
Jesam.
Kupio sam meso u mesnici.
Za mesne okruglice, dobro?
Ovaj ih put napravi mnogo.
Ne želim se opet navlačiti s malim.
Dobro.
Još nešto.
Evo.
Što je to?
Otvori.
Za našu godišnjicu braka
kupio sam ti maramu, no nanio sam ti bol.
Pa sam ti kupio drugu.
Kad smo se upoznali, nosila si maramu.
Izgledala si tako elegantno i lijepo.
Pomislih: „Oženit ću se s njom
i usrećivati je do kraja života.”
Čemu tužan izraz lica? Ne sviđa ti se?
Nije to, sviđa mi se.
Što misliš? Lijepo mi stoji?
Bože, prelijepa si.
Nisi nimalo ostarjela.
Glupost.
Operi se, pripremit ću večeru.
Dobro.
Malac je sigurno napravio nered,
no kuća se opet cakli.
Kako si znao da je noću lakše uhvatiti puževe?
Baka mi je rekla.
To! Uhvatio sam dva.
A vi, gospodine?
Još nijednoga.
Ovo vam je prvi put?
Da, prvi mi je put.
Zar ih niste hvatali s roditeljima kad ste bili mali?
Nisam.
Min-ho, odrastao je u SAD-u.
Možeš mu pokazati, dobro?
Da.
Gospodine, gledajte.
Postoje ovakvi klizavi dijelovi.
- Na tome ih možete mnogo naći. - Dobro.
Jer su ti dijelovi netaknuti.
- Na ovome? - Da.
Čekaj.
Uhvatio sam ih, ne?
Stavite ih ovamo.
Aha, tako se to radi.
Min-ho, ovo je zabavno.
Da vidimo tko nađe više?
Može.
Neću vam popuštati jer vam je prvi put.
Dobro. Priprema, pozor, sad.
Evo.
Dobro, imam ih.
Vidiš koliko ih imam? Jedan, dva, tri.
- Što? - Zar ne?
Uhvati ih.
Min-ho, izađi već jednom.
Dobro, samo da uhvatim još pet.
Sastao sam se s njom.
Gđom Oh?
Uplašila se kad je vidjela dječju odjeću.
Rekla je da ništa ne zna.
Činilo se da nije htjela priznati.
Danas si se trebao odmarati kod kuće.
Stotine sam puta zamišljao kako upoznajem majku.
I nije me uvijek dočekala raširenih ruku.
I možda se zbog toga
osjećam malo bolje.
Gospodine, pobijedio sam.
Nemoguće.
- Siguran si? - Naravno.
Da vidimo.
- Što? - Pogledajte.
Ajme, toliko si ih uhvatio.
Koliko si ih uhvatio? Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest…
Mama.
Molim te sutra skuhaj sujebi s puževima koje smo uhvatili.
Dobro.
Lijepo spavaj, sine moj.
Dobro. Laku noć, mama.
Dobro.
Halo?
Bok, Ju-ri.
Da. Brošura će biti spremna sutra oko 11 sati.
Nađimo se u kopirnici.
Dobro. Prenijet ću vijest Geum-hui.
Dobro.
Jeong-suk kaže da se nađemo u kopirnici u 11.
Ja baš moram ići?
Zašto? Najviše si se potrudila.
Istina. Nisi li rekla da će taj dan biti pretrpan?
Nije ti dobro?
- Otvori usta. - Nije to.
Samo sam pitala.
Nije se lako dobro hraniti.
Svi vi naporno radite, a ne odmarate se dovoljno.
Ajme, gdje si to naučio?
Rujansko izdanje Jubua.
Posluži se.
I ti isto marljivo čitaš časopise.
- Je li ukusno? - Popapaj.
KOPIRNICA SEONGGWANG
- Cure! - Bok.
Dobro došle.
- Tu ste. - Da.
Brošura izgleda fantastično.
Izgleda nevjerojatno.
Uzrujat ću se ako je netko baci na ulici.
Naglasimo da je na zadnjoj stranici kupon.
A da ih dijelimo u parovima?
Mi možemo biti ekipa.
Gđa Oh i Jeong-suk druga ekipa.
Ne bi li bilo brže da ih sve dijelimo same?
Da.
Hoćemo li tako, voditeljice?
Dobro. Možemo pojedinačno i nađimo se u uredu radi poziva.
- Dobro. - Dobro. Sretno!
- Ja ću uzeti ovo. Idemo. - Ajme.
- Vidimo se! - Bok.
REZERVACIJE VIBRATOR, LJUBAVNI GEL, KONDOM
Brošura je čudesna.
Zar ne, Geum-hui?
Što? Da.
Znam, zar ne?
Koliko bi nam teško bilo sve to prodati osobno?
- Bravo svima. - Da.
Proslava bi bila super.
Ali moram pogledati lokal za salon.
Ja se moram brinuti o djeci.
Cure čuvaju Eun-ji.
Kad nađem novi lokal, izađimo na piće.
Neka dođu i Dae-geun i detektiv.
Nekidan je baš bilo lijepo.
Što kažeš?
Može.
I ti si za, zar ne?
Naravno da jest.
Gđi Oh jako se svidio detektiv.
Zar ne?
Tako je.
Svi imamo posla, zar ne? Krenimo.
- Dobro. Idem. - Bok.
- Dobro.
Provjeri alibije dvoje sumnjivaca.
Dobro.
Pričekajte.
Da vas pitam…
posljednji put.
Zašto…
Zašto ste me napustili?
Nije posebna priča.
Nemarno sam izlazila s dečkima i pogreškom zatrudnjela.
Bojala sam se mišljenja drugih,
nisam htjela tu odgovornost.
Zacijelo ste očekivali srcedrapajuću priču, ali eto.
Stoga,
ne patite previše zbog toga
i nastavite sa životom.
Kao i dosad,
želim miran život.
Dobro.
Posve vas razumijem.
Vratila sam se.
Geum-hui.
Bok.
Zašto si se tako zamislila?
Ma ništa.
Usput, Dong-u je zaspao dok je gledao film s mojim mužem,
ušuškala sam ga.
Hvala.
Došla si kasnije.
Ne nalazim dobar lokal.
Čini se da je gđa Heo sve agente upozorila na mene.
Nisu htjeli pokazati lokale.
A da se preselim u Oksan?
Sigurno ti nije lako.
Oksan?
Da.
Ne želim kretati iznova u drugom gradu.
Isprva mi ovdje nije bilo lako.
Zbilja?
Klijenti bi hvalili moje frizersko umijeće,
ali prestali bi dolaziti kad bi čuli za dijete.
Umaralo me što su me tako osuđivali.
Sigurno je bilo teško.
Nije ti bilo lako samoj odgajati dijete.
Nije bilo lako.
Kad sam zatrudnjela,
otac me ignorirao.
Roditelji nisu htjeli da ga rodim.
Zato sam se iselila i došla ovamo.
Ništa nije bilo lako.
Često sam plakala.
Ali kad bih plakala, sažalijevali bi me.
Zato sam se počela smijati.
Pomislila sam: „Smijat ću se i uvijek govoriti što mislim.”
Jesi li ikad požalila
svoju odluku?
Nisam, nikada.
Isprva sam se smijala da ispadnem čvrsta.
Ali odgajanje Dong-ua
dalo mi je mnoštvo razloga za smijeh.
Mama.
- Moj Dong-u, budan si. - Jesam.
- Noćna mora? - Da.
U redu je, spavat ćemo zajedno.
Čula sam da si danas gledao zabavan film s g. Choijem.
Što ste gledali?
Zašto…
Zašto ste me napustili?
Dobro.
Posve vas razumijem.
Do-hyeone.
Do-hyeone!
Što ne valja?
Sav goriš.
Trenutak.
Zašto me nisi nazvao ako si toliko bolestan?
Ljutiš se na bolesnika?
Ne.
Teško ti je, zar ne?
Ubrzo ću se oporaviti. Ne brini se.
Neću.
Kad sam doznala za tvoju priču,
srce me boljelo i žalila sam te.
Jedan i jedini pouzdani saveznik.
Shvatila sam da to nisi imao.
Međutim,
sad te uopće ne žalim.
Ja ti to mogu biti.
Ja ću biti ta osoba.
Nema više lijeka. Idem u ljekarnu.
A ti odspavaj.
Evo narudžbenice.
Hvala. Oprosti što si morala dolaziti.
- Nije mi teško. - U žurbi sam.
Zdravo.
Trebate li što?
Trebam.
Mislim da je bolest izazvana umorom. Imate li nešto za vrućicu?
Što? Dobro izgledate.
Tko je bolestan? Min-ho?
Ne.
Je li detektiv bolestan?
Jest.
Kako se takav mladić razbolio?
Pričekajte, molim vas.
Čekaj.
Gđo Oh.
Pa…
je li jako bolestan?
Vrućica je blaža.
Znaš, zar ne?
Znam
da mi zamjeraš i da misliš da sam hladnokrvna.
Ne poznajem te dovoljno da bih mislila takvo što.
Ne razmišljam tako.
Zbunila sam se.
Previše je vremena prošlo.
Htjela sam ga pitati o njegovu životu.
Ali čemu?
Smatrala sam da je najbolje da živimo razdvojeno kao dosad.
Kako god bilo, odrastao je u pristojna i poštovana čovjeka.
Sjećaš se što je bilo s vlasnicom videoteke?
Detektiv Kim
tražio je krivca jer je mislio da je bio žrtva tog slučaja.
Mislio je da ga je otela kao bebu
i da ga roditelji zasigurno očajnički traže.
Godinama je mislio da su ga napustili.
Ali pomislio je da nije tako
i ponadao se.
Do-hyeon
jest odrastao u pristojna i poštovana čovjeka.
Ali godinama je očajnički htio upoznati majku.
Ne znam što da radim.
Moj suprug ništa ne zna.
Cijeli život živi u neznanju,
ali ako
dozna da sam rodila prije braka s njime, on će…
G. Choi, što radite ondje?
Dakle, imaš
sina.
I detektiv je.
Da.
Nedavno sam doznala.
Oprosti.
Trebala sam ti reći.
Zato nisi htjela dijete?
U životu,
kad god sam osjetila tvoju iskrenu ljubav prema meni,
srce mi se slamalo.
Razmišljala sam o tome
koliko ćeš se izdanim osjećati kada doznaš istinu.
Mislila sam da ćeš me zauvijek ostaviti.
Slutio sam.
Što?
Gdje su kliješta?
Kad živiš u kući, uvijek imaš nekog posla.
Možda bismo se trebali preseliti. Ovdje?
Što je ovo?
Što je ovo? Tradicionalna kutija za kekse?
Mislim da je bilo nakon vjenčanja.
Među tvojim stvarima
našao sam dječju odjeću i plišanca.
Mislio sam da ti nešto znače.
Nisi htjela dijete jer si htjela život suvremene žene.
Ali kad god bi vidjela dijete,
zasuzila bi.
Mislio sam
da mora postojati nekakva priča.
Zašto…
Zašto onda…
Zašto nisam ništa rekao?
Moraš li pitati?
Činilo se da želiš da to ostane zakopano.
Nije bilo drugog razloga.
Dakle,
ako oklijevaš zbog mene,
nema potrebe.
Dragi.
Znaš,
moj je život uvijek bio potpun zbog tebe.
Ozbiljno to mislim.
Ti si zacijelo patila u samoći sve te godine.
Ne plači.
Dosta je suza.
Ubrzo navršavaš 60 godina, a plačeš kao curica.
U redu je.
Jesi li dobro?
Je li ovo…
Što radite tu?
Nešto ti želim reći.
Čini mi se
da ti nisam rekla ono što sam ti uistinu htjela reći.
Žao mi je.
Mama je kriva za sve.
Tako mi je žao.
Žao mi je.
ČESTIT BIZNIS
Kad je posrijedi Do-hyeon, reci mu da češće dolazi.
Trebao bi početi jesti mamina ukusna jela.
Nemaš mnogo vremena.
Idući tjedan.
Prebacuju te u ekipu za neriješene slučajeve.
Tako iznenada.
Prošlo je nekoliko dana.
Gđa Heo želi da ga izbacim,
ali odugovlačim.
Okončat ću taj odnos.
Ali imam uvjet.
Što to znači?
Što ćemo?
Ne znam
kad ćemo opet moći prodavati!
Prijevod titlova: Željko Radić