A VIRTUOUS BUSINESS
Var ska jag börja?
Jag…
älskade tjänstefolkets son som växte upp med mig.
Att bli gravid med dig drog skandal över familjen
och sen stack han till slut.
Jag lämnade hemmet för att skydda dig.
Det var första gången jag upplevde fattigdom,
men det var också första gången som jag upplevde lycka.
Vad?
Har briketten brunnit ut?
Mamma ska gå och hämta briketter.
Älskling!
Han behöver opereras.
Snälla, hjälp mig med sjukhusräkningarna.
Far…
Skicka iväg honom bra.
Se till att ingen ser dig.
Ja, sir.
De lovade att betala för dina medicinska behandlingar
och ge dig till en familjevän om jag lämnade bort dig.
I slutändan
var det mitt beslut.
Verkligheten som jag skulle möta när jag öppnade dörren
skrämde mig.
Jag ska gå och ta hand om Min-ho.
Okej.
Är du okej?
Är det här…
Vad gör du här?
Jag har nåt att säga.
Jag känner att…
…jag inte fick sagt det jag egentligen ville säga dig.
Jag är ledsen.
Förlåt.
Allt är mammas fel.
Jag är så ledsen.
Jag är ledsen.
Ms Han Jeong-suk.
Jag gick hem till dig, men du var inte hemma.
Hade ni ett bra samtal?
-Kom tidningen? -Ja, den är här.
-Här. Smaka. -Okej.
-Jösses, det är otroligt gott. -Är det sant?
Du vet, angående Do-hyeon…
Säg åt honom att komma förbi oftare.
Han borde börja äta sin mammas goda mat.
Okej. Jag ska säga det till honom.
God morgon.
-Hej. -God morgon, Ju-ri.
Geum-hui, du ser så glad ut idag. Har det hänt nåt bra?
Ja. Jag har hittat min son.
Det är kommissarie Kim Do-hyeon.
Är kommissarie Kim Do-hyeon din son?
Jösses Amalia.
Så…
…det är inte en del av Drama Game,
utan det är din historia, eller hur?
Sluta fråga.
Jag frågade henne fem eller sex gånger där hemma också.
Herregud, ms Oh.
Under alla dessa år kunde du inte berätta för nån.
Det måste ha varit så svårt för dig.
Jag är så glad att du fann din son.
Tack.
-Jag var orolig att ni skulle döma mig. -Varför skulle vi döma dig?
Som ni alla vet, är jag ju ensamstående mamma.
Och min man är tidigare fängelsekund.
Jag skilde mig för att min man var otrogen.
Mitt liv är fullt av drama, minst sagt.
Just det. Vi… Hur ska jag uttrycka mig?
Just det. Vi har delat det som har sårat oss med varann.
Så vi kommer att vara närmare vänner från och med nu.
-Hur känner du dig? -Det känns inte verkligt än.
Det gör det nog inte.
Men du kommer att sakta förstå att du faktiskt har hittat din son.
-Eller hur? -Ja.
Herregud, vad toppen.
-Kommissarien. -Hej.
Det är din son.
Han måste vara här för att följa dig hem.
-Hej. -Hejsan.
Kom igen, ingen bugar så artigt för sin mamma.
Ni borde säga hej till varann på ett mer tillgivet sätt.
Precis. Du borde säga:
"Hej, du är här!"
Och då säger han: "Ja, mor."
Skynda er att göra det.
Hej, du är här!
Ja, m…
M…
Ska vi gå?
Jösses, det är sent. Vi skyndar oss att gå.
-Vi går nu. -Hejdå.
Vill du äta nåt?
-Vi skulle kunna gå på middag, vi tre. -Middag?
Jag äter hemma idag.
-Det skulle vara trevligt att äta ihop. -Nej, min man kommer hem snart.
Ni två borde njuta av er dejt på egen hand.
Vi ses imorgon.
Vad? Du är hemma tidigt.
Varför åt du inte middag med Do-hyeon?
Det skulle ha fört er närmare varann.
Jag går långsamt fram. Jag kommer att ha massor av chanser att äta med honom.
Du har rätt. Nu går vi in.
Det där är så gulligt.
Varför?
-Alla fotona är så fina. -Är det sant?
Jag vill rama in allihop.
-Det är för att modellen är vacker. -Det är för att fotografen är begåvad.
HÅRSALONG CHARMANT
UTHYRES
Jag visste inte att hon skulle hyra ut det direkt.
-Du måste vara väldigt upprörd. -Nej.
Jag kollade in en lokal i Oksan. Den är okej.
Jag ska utnyttja tillfället att ta över Oksan.
Du följer mig hem varje dag, men gå du först idag.
-Det är okej. Jag följer dig hem. -Kom igen. Det är sent.
Du har svårt att vakna på morgonen. Tänk om du kommer för sent till jobbet.
Fortsätter du insistera, följer jag dig hem.
Vad? Okej. Ta dig hem säkert.
-Ta dig hem säkert. -Okej.
Hejdå.
-Gå du först. -Du går först.
Du går först.
-Se så. -Gå hem med dig.
-Ta dig hem säkert. -Du med.
Just det. En hotteok är Dae-geuns.
APOTEK WONBONG
Vad?
-Det tynger ditt sinne, eller hur? -Vad?
Det ser ut som att du tänker på det.
Just det.
Ärligt talat ville jag ha middag med henne.
Men jag var orolig för att det skulle stressa henne.
Såg vi stela ut i dina ögon också?
Ja.
Men…
Men det är naturligt att vara stel.
Ni har levt åtskilda i 30 år.
Jag tror att det kommer med tiden.
-Eller hur? -Ja.
Tack och lov har ni ju massor med tid att lära känna varann.
Ni har inte så mycket tid.
Det är nästa vecka.
Du ska bli förflyttad till teamet för kalla fall.
Det är så plötsligt.
Det finns ett fall med ett försvunnet barn, så de bad särskilt om dig.
Det måste vara för att du löste serie-kidnappningsfallet.
Jag tyckte att det var olyckligt
att du måste flytta till Seoul precis när du har hittat din mor,
men jag mindes också
att du blev intresserad av fall med försvunna barn av att lösa det fallet.
-Ja. Du har rätt, men… -Tänk över det.
Eftersom fallet också inbegriper internationell adoption,
behöver de verkligen nån som kan prata engelska.
Förlåt. Jag hade ont i magen i morse.
Jag var där inne länge, eller hur? Det måste stinka där inne.
Det är okej.
Jag vill fråga en sak.
Vad?
Det har gått några dagar.
Även om Dae-geun inte ser så ut,
har han levt hela livet som sonen i en rik familj, så det måste vara svårt.
Ms Heo bad mig att kasta ut honom från apoteket också,
men jag drar ut på tiden.
Herregud.
Det ser gott ut.
Jag är inte direkt glad åt att se dig.
Du blir glad när du hör vad jag har att säga.
Vad är det?
Bestämde du dig för att göra slut med honom?
Ja.
Jag ska avsluta förhållandet.
Är det sant? Menar du det? Det är det jag vill höra.
-Du tog rätt beslut. -Men jag har ett villkor.
Ett villkor? Menar du ett annat än att jag ska ge tillbaka hårsalongen?
Ja.
Ju-ri.
Jag hade tänkt ge dig den imorgon. Man jag kan ge dig den idag.
Det är en present.
Det hade varit bättre om jag hade använt ett stativ.
-Nästa gång ska jag… -Nej.
Det blir ingen nästa gång.
Jag kom hit idag för att göra slut med dig.
Vad?
Vi gör slut.
Vad pratar du om?
Du skojar, va? Varför skulle vi göra slut?
Vänta, är det här på grund av hårsalongen?
Jag vet att det är svårt, men om vi håller ut…
Vad händer då?
Vad händer om ms Heo inte ger sig? Vad kan du göra då?
Du förstår säkert.
Ju-ri.
Jag vet att jag är inkompetent och har brister.
Jag vet att det är själviskt av mig att be dig att stanna.
Men jag kan inte leva utan dig.
Snälla, gör inte så här, Ju-ri.
Ju-ri.
Så, 21 vibratorer. Hur ser det ut med stringtrosor?
Vi har 15 rosa, 16 svarta och sju med pärlor på.
Vi har sju lådor med kondomer.
Förresten, är det nåt med Ju-ri?
Hon sa att det var nåt viktigt och lovade att berätta för oss sen.
Jag förstår.
Vänta lite, är du snäll.
Hallå, det här är Underbara underkläder.
Do-hyeon.
Jag förstår.
Okej.
Du har en dejt, eller hur? Vi gör klart här, så du kan gå.
Do-hyeon har nåt att säga till dig och mig.
Han vill äta med oss hemma.
-Jag också? -Ja.
Herregud, du är den som borde gå hem tidigt från jobbet.
Jösses, om jag hade vetat… Ser jag inte sjaskig ut?
Du är jättevacker.
-Ms Oh, du är jämt vacker. -Åh, nej.
Mitt hjärta slår snabbare. Hon måste vara så lycklig.
Så när du väl har valt, måste du åka nästa månad?
Ja.
Jag vill diskutera det med er två.
Det skulle ta minst två år eller längre.
Vad tycker du?
Vad?
Du behöver inte be mig om lov.
Du bör göra det du själv vill.
-Jeong-suk, vad tycker du? -Vad jag tycker?
Det här är fel.
Ursäkta?
Såklart att du ska åka. Det är ett meningsfullt jobb.
Men ni två borde inte skiljas åt när det fortfarande är så stelt.
-Vi hittar på nåt projekt nu i veckan. -Ett projekt?
Ja. Ett "Komma varann nära fort-projekt".
ATT SKYDDA GEUMJES LIV OCH SÄKERHET
Vänta.
Hej.
Det är en lunchlåda.
Jag förstår. Tack.
Se till att äta sakta, okej?
Kapitel ett. Skoltidens höjdpunkter.
Äta mammas lunchlåda.
Här.
Det är ett paraply.
Varför regnar det så plötsligt?
Det regnar.
Kapitel två.
Mamma kommer och hämtar en på en regnig dag.
Kapitel tre.
Ta nåt att dricka med mamma.
Låt mig servera dig.
-Skål. -Okej.
Jeong-suk, ska inte du ta ett glas?
Jag har som uppgift att servera idag.
Jag hämtar mer att dricka.
Jag gör det.
Jag tänker inte äta det. Nej.
-Varför inte? -Vad är det för fel?
Jag vill inte.
Han vägrar äta morötterna i rätten med havssnäcka.
Jag sa åt honom att äta det för hälsan, men han sa nej.
Vad är han, ett barn?
Du tog ur kranskragen när vi åt fiskkakssoppan.
Kranskragen är bara en dekoration i fiskkakssoppan.
Jag tycker att morot är dekoration i alla rätter.
Nonsens!
Jag äter den här rätten på grund av morötterna.
Jag äter den här rätten på grund av kranskragen.
Herregud, han måste ha sista ordet, eller hur?
Jag fick lov att sova borta men det känns väldigt konstigt.
Samma här.
När jag började jobba hos dig
trodde jag aldrig att vi skulle komma så nära varann.
Precis.
Livet är fullt av överraskningar.
Jag var lite svår i början när du träffade mig, va?
-Nej. Inte bara lite. Du var jättesvår. -Vad? Jösses.
Du förändrades också jättemycket. I början var du liksom: "Jösses, nej."
Du var så blyg. Nu vet du hur man är skojig.
Jag antar att jag har blivit väldigt bekväm med dig.
Precis.
Vilken är nästa del av vårt projekt?
Det är över.
-Vad? -Jag såg att du grälade med Do-hyeon
och insåg att ni hade kommit nog nära varann.
Nu kan ni umgås utan att forcera fram saker.
-Tror du det? -Ja.
Så jag ska fokusera på jobbet från och med imorgon.
Okej.
Förresten. Yeong-bok sa att hon kommer lite sent imorgon.
Just det.
Imorgon är dagen med stort D, eller hur?
Du gnäller inte alls idag, Eun-ji.
Är du medveten om att din far kommer hem idag?
Är du?
Yeong-bok.
Gör det ont?
Sparka den här sidan också.
Vänta lite.
Glöm det. Du måste gå hem.
Ät det här.
Ha inga fåniga idéer från och med nu.
Ditt första mål är att återgälda ms Ohs familj för deras vänlighet.
-Givetvis. -Ditt andra mål
är att assistera mig av hela ditt hjärta.
Som spådamen sa, tänker jag återuppbygga familjens rikedomar.
Okej.
Jag ska göra mitt bästa så att du inte behöver oroa dig
för hushållssysslorna eller barnen.
Lämna över Eun-ji till mig och sätt igång.
-Här. -Glöm det.
-Du kom ut idag. Är du inte trött? -Jag har ingen rätt att vara trött.
Kom till pappa, Eun-ji.
Kom till pappa. Kom hit.
-Okej, då. -Kom hit.
Långsamt. Sover hon? Då så.
-Jösses, min bebis. -Okej.
Gör det sakta. Du måste ta av den här först.
-Hon kan inte andas. -Så där.
Vi har nästan sålt slut på allt.
Vi borde ta hem kondomerna och underklänningarna igen.
Okej. Jag ska prata med chefen.
Vi kommer att bli rika i den här farten.
Mår du verkligen bra, Ju-ri?
Du verkar alldeles för okej för nån som genomgår ett uppbrott.
Vi dejtade inte så länge. Jag är för upptagen för att älta det.
Det är den bästa kameran för fotografi-studenter.
Öva på att ta foton med den och återvänd till skolan nästa termin.
Okej?
Dae-geun.
Lyssnar du på mig?
-Vad? Okej. -Jag låter dig studera vad du vill.
Varför är du så nere? Du ser ut att ha sålt smöret och tappat pengarna.
Vad är det för fel? Är du inte glad?
Jag är glad.
Tack, mamma.
Jag trodde att han skulle vara okej efter några dagar.
Hur länge ska han vara så där? Var det hans stora kärlek?
Men det finns ett villkor.
Vad är det?
Låt Dae-geun
återuppta fotografi-studierna.
Vad?
Så att låta Dae-geun studera fotografi är ditt villkor
för att göra slut?
Har du sett honom ta foton?
Hans ögon glittrar när han gör det.
Han kommer definitivt att bli framgångsrik.
-Jösses, jag är död. -Är du död?
Hej, "ms Hyresvärd".
Din mamma kommer att skälla på dig om du spelar såna där spel.
Min mamma låter mig oftast göra vad jag vill.
Herregud, vad snällt av din mamma.
Jag låter inte mina barn göra sånt jag inte tycker är rätt.
Så stenhård är jag.
Det finns i alla fall ingen förälder som vinner mot barnet.
Den som älskar den andra mer är dömd att vara svagare.
Herregud.
APOTEK WONBONG
Ju-ri!
Det är yulmu-te.
Jag vet inte om jag kan dricka det för jag åt så mycket.
Jag är glad att du gillade maten.
Du åker imorgon så jag ville laga dig en god måltid.
-Jag börjar känna mig besviken. -Vad?
Jag ska åka,
men du verkar helt obrydd.
Jag är ledsen över varje dag som går.
Jag har aldrig varit så lycklig och stabil i hela mitt liv.
Samma här. Men jag vill vara positiv.
Jag beslöt att ta tillfället att fokusera mer på jobbet,
så det inte känns så ledsamt.
-Det är en lögn. -Vad?
Mamma grät igår också.
-Mamma, ska herrn verkligen åka? -Ja.
Så vi ska säga hejdå imorgon. Se till att inte gråta.
-Varför? -Han åker för ett viktigt uppdrag.
Om vi gråter kommer hans hjärta att gråta.
Även om du är besviken och ledsen,
håll tillbaka tårarna, okej?
Mamma, gråter du?
Nej, jag gråter inte.
Åh, jag grät inte. Jag hade nåt i ögat.
-Här, herrn. -Vad är det här?
Det är min hejdå-present.
En present?
Gonggi och ddakji. Det är din käraste saker.
När du flyttar till Seoul, kommer du inte att ha mig eller mamma.
Du kommer att vara uttråkad.
Just det.
Tack.
Får jag ge dig en kram?
Du kan ringa mig om du är uttråkad.
Okej.
Kom igen. Ge mig också en kram.
Vi har en massa tid. Idag är det din dag.
Tack, Min-ho.
När utredningen börjar kommer jag att vara upptagen
och kanske onåbar.
Det är okej. Våra broschyrer ledde till fler ordrar.
Jag kommer att bli jätteupptagen också.
Låt oss båda leva ett flitigt liv…
…och återförenas som lugnare personer.
Okej.
Jag ska ge mig av nu.
Okej. Kör försiktigt.
Hoppa inga måltider även om du är upptagen.
Okej.
Tack.
Vi ses sen…
Mor.
Okej.
Jag väntar på dig.
Okej.
Lönerna!
Hur visste tjuven att det var lönedag idag?
På senaste tiden, har det varit en tjuv i farten i nästa stad.
Kan det vara samma person?
-Jag tror inte att en tjuv gjorde det här. -Vem, då?
Dörren är intakt.
Det här låset också. De flesta tjuvar bryter upp låsen.
Vet nån annan kombinationen?
Bara vi och chef Shin vet den.
-Chef Shin. -Chefen kommer idag, eller hur?
Hon sa att hon skulle åka från landet på eftermiddagen.
Borde vi inte ringa vd:ns butik i Seoul? Hon borde veta om det här.
-Jag ringer. -Okej.
Vad är det?
Numret är inte i bruk.
-Inte en chans. -Vad betyder det?
Vad innebär det? Vad borde vi göra? Kommissarien, vad ska vi göra?
-Inte i bruk? Vi kommer att svälta ihjäl! -Snälla, lugna ner dig.
Så det fanns en butik i Seoul, men den stängdes?
Ja.
Det hände för ett år sen.
Den stängde inom några månader.
De måste vara professionella bedragare.
Det betyder att vd:n var med på bedrägeriet.
Men jag förstår inte.
Om pengar var målet, varför kom de till landet?
En storstad hade varit mer logisk.
Jag vet, eller hur?
De betalade oss regelbundet hela tiden.
Varför stal de bara de senaste lönecheckarna?
Men totalen måsta vara hög om vi lägger ihop våra lönecheckar.
Det största problemet är att det inte finns några produkter att sälja.
Jeong-suk.
Jag är verkligen ledsen, men…
-…får jag gå hem först? -Okej. Gå hem, du.
Visst. Stick iväg. De senaste dagarna måsta ha varit tuffa.
-Jeong-suk är helt förvirrad. -Det är förståeligt.
Hon var mest passionerad över den här rörelsen.
-Jag har aldrig sett Jeong-suk så där. -Samma här.
Jag kan inte tro det.
UNDERBARA
FÖRESTÅNDARE, HAN JEONG-SUK
Hallå.
En dildo, eller hur?
Vi har slut för tillfället.
När kan jag köpa den, då?
Tja…
Jag vet inte
när vi kommer att kunna sälja den igen!
Förlåt.
Vad tusan?
Varför gör du det här mot mig? Vad gjorde jag så fel?
Varför högg du mig i ryggen? Varför?
Hallå.
Det är jag, Jeong-suk. Kommer du inte till jobbet?
-Vad? -Vi väntar allihop.
Skynda dig hit.
Åh, hej.
Jeong-suk.
-Herregud. -Hejsan.
Jag tyckte att kontoret behövde vara organiserat
för att vi skulle kunna komma på en plan.
Jag tog hand om månadshyran för kontoret.
Ms Oh.
Jag träffade kommissarie Na igår och gnällde.
Han kommer att jobba hårdare så.
Jag gjorde ansiktsbilder av vd:n och chefen igår.
Jag ska göra kopior och dela ut dem.
Just det. Yeong-bok är duktig på att teckna.
Jag är bra på att teckna.
-Få se dem. -Här.
Det här är chefen.
Och det här är vd:n.
Vad tycker ni?
Vi fångar dem på nolltid, eller hur?
Jag är inte så säker på det.
Vad? Varför skrattar ni?
Varför? De ser helt rätt ut.
Jag är ledsen.
Ni anstränger er
-men jag betedde mig som ett barn. -Säg inte så.
Du plockade upp oss och höll igång oss när vi föll.
Du föll efter att ha rusat framåt som om ditt liv hängde på det.
-Den här gången plockar vi upp dig. -Just det. Gråt inte.
-Vad? Vänta lite. -Okej.
Hallå?
Det är kommissarie Na på Geumje polisstation.
Ja, kommissarie Na.
Jag tror att vd Kim Mi-ran kan fångas snart.
Är det sant?
Jag ringde min kollega på Incheon polisstation.
De fick ett tips om att man hade sett Kim Mi-ran i en motellgränd.
De kommer att kontakta mig när de tar henne,
så, snälla, vänta lite till.
Jag lägger ner mycket jobb på det här fallet.
Okej. Tack.
-Kommer de att fångas snart? -Jag tror det.
-Jag måste åka. -Det finns många hotell i Incheon.
-Vad ska du göra där? -Jag kan ändå inte bara sitta och vänta.
Jag måste få veta exakt vad som hände. Jag ska bli den…
…som löser allt.
EN VECKA SENARE
-Tack. -Det var ett tag sen, vd Kim.
MOTELL GOLD
Säg nåt! Hur mycket av det var sant?
Var ens nåt av det du sa sant?
Jag antar att du känner att det var bedrägeri från början.
Men det är inte sant.
Jag var säker på den här rörelsen.
Det var därför jag investerade de pengar jag hade samlat under mitt liv som säljare
och öppnade en butik.
I början kom folk av nyfikenhet och försäljningen var bra, men…
Jag vet inte när det började,
men folk började skriva klagomål om att det var oanständigt.
De fortsatte protestera och kallade det en fara för samhället.
Till slut slutade folk att komma.
Jag höll ut så länge jag kunde,
men jag måste lägga ner firman efter sex månader.
Jag ville dö.
Men jag kunde inte bara avsluta allt på det viset.
Det var därför jag åkte till en plats där ingen kände mig.
Det är för svårt att dra.
-Vänta! -Vad?
Det blir väl inte nån razzia här, va?
Såklart inte. Lokalborna kommer inte veta vad som hände i Seoul.
Ingen känner oss, så den här platsen är perfekt.
Vi skyndar oss och drar. Putta på! Kom igen!
Kom igen.
Och det stället var Geumje?
Ja.
Chef Shin tog över de interna uppgifterna såsom utbildning och anställda.
Under den tiden sålde jag min bil
och använde pengarna till att köpa produkter.
Du och de andra var duktigare än förväntat.
Jag trodde…
Jag trodde att vi skulle komma på fötter igen.
Sen då?
Personen som tog in produkterna från utlandet blev anhållen.
Nån måste ha anmält det.
Jag är på flykt för polisen vill förhöra mig.
-Så vad ska vi göra då? -Jag vet inte heller!
Tusan också!
Förresten, borde inte världen svara på den frågan?
Vad?
Lust är inget man borde skämmas över.
Det som är pinsamt är att uttrycka den lusten på ett mörkt och snett sätt.
Det är därför jag vill låta det uttryckas mer öppet.
Varför fortsätter folk att stoppa mig?
Det finns ingen lag som reglerar,
så de anklagar oss via farmaceutiska och tullrelaterade frågor.
-Ms Kim Mi-ran, det är polisen. -Jösses!
Vad? Men…
Ms Kim Mi-ran, det är polisen.
Om du tror att det här är rätt väg att gå,
ge inte upp och ta en annan väg. Jag ska göra detsamma.
Om du inte öppnar inom tio sekunder slår vi in dörren.
Håll ut. Vi ses igen.
Tänker du verkligen…
Vart tog hon vägen nu då?
Hon springer ner mot korsningen.
-Gå och ta henne. -Ja, sir.
-Förresten, vem är du? -Tja…
Om du tror att det här är rätt väg att gå,
ge inte upp och ta en annan väg.
Hur var det?
Tog den dig till en fantastisk värld?
Ja.
Vi säger till folk att vara ärliga,
men vi borde vara ärliga först.
Vad är ditt hjärtas önskan?
Jag är säker på den här rörelsen nu.
GEUMJE ELEKTRONIK
En annan kandidat för första plats,
I Know by Seo Taiji and Boys.
Jag tror ändå att det blir en hit.
Folk som håller ut även om de har genomgått svårigheter,
som kan förgöra dem, tenderar att bli framgångsrika till slut.
Det är den han verkar vara.
Seo Taiji and Boys vinner två veckor i rad med I Know.
Grattis!
Mr Seo, ta trofén.
Det är ett lyckligt slut.
Grattis!
Snälla, berätta hur det känns.
Jag är överlycklig.
Det finns många människor som hela tiden bryter normen.
Ja. Och det som är viktigt för dem är:
styrka, mod och hopp.
Ha en meningsfull vecka med att jaga era drömmar och mål.
Vi ska avluta dagens Inkigayo
med Seo Taiji and Boys' I Know.
-Tack. -Tack.
4 ÅR SENARE
Titta på ballongerna!
-Ballonger? -Ja, köp ballonger till mig.
Var inte löjlig.
BUTIK JEONG-SUK HAN
-Välkommen. -Välkommen.
Grattis.
-Det är helt tack vare vd Han. -Du är för vänlig.
-Vadan dessa ballonger? -Jag tänkte först ta med blommor,
men beslöt att ta med nåt mer meningsfullt.
Likt en ballong, hoppas jag att affärerna kommer att växa
och dra iväg.
Jösses, det är så omtänksamt och romantiskt.
Det är ingen romantisk gest för dig.
Läs av rummet. Vi väntar utanför.
Jag lämnar er. Vi ställer i ordning allt utomhus.
Okej.
INVIGNING! BUTIK JEONG-SUK HAN
Tack.
Du lyckades till slut.
Jag sa ju att vi skulle återförenas som lugnare människor.
Jag höll äntligen det löftet.
Behöver ni min hjälp med nåt?
Just det.
Det vore trevligt om du kunde bli vår första kund.
Vi erbjuder öppningserbjudanden.
Visst.
Jag skojade.
Öppningsceremonin börjar snart.
Jag skulle vara tacksam om du kunde närvara på den.
Öppningsceremonin?
Jeong-suk, är du redo?
Det här känns som den riktiga början, så jag är nervös.
-Allt kommer att gå bra. -Såklart. Det har gått fyra år.
-Folks uppfattning måste också ha ändrats. -Eller hur?
-Då så. Gör er redo. -Plocka upp saxen!
Ett, två,
tre.
-Så där ja. -Grattis.
Grattis.
Endast goda saker kommer att komma din väg.
Födelseantalet kommer att skjuta i höjden i Geumje.
Kom igen.
-Försvinn! -Försvinn!
"En omoralisk rörelse" och "en fara för samhället", försvinn!
-Försvinn! -Försvinn!
-Jösses, inget har förändrats. -Försvinn!
Låt oss driva iväg de familjeförstörande farorna!
-Driv iväg! -Driv iväg!
-Vi har ännu en lång bit kvar. -Vi går in en stund.
-Nej. -Försvinn!
-Försvinn!
Jag har inte kommit så här långt för att backa.
Låt oss driva iväg de familjeförstörande farorna!
-Kör iväg! -Kör iväg!
Oanständig rörelse!
Om de blockerar vår väg, kan vi flyga upp i himlen…
…även om det tar tid.
Ja.
Det är sant.
Just det.
A VIRTUOUS BUSINESS
SÄRSKILT TACK TILL RA MI-RAN
Undertexter: Martina Sundberg