- Tror du att jag gillar Dixie? - Som en drog man inte kan sluta med.
- Vart ska du? - Ut.
Dix, tack för att jag fick komma förbi.
Snygg studio.
- Var är alla? - Nästa session är om ett par timmar.
Jag gillar att komma tidigt och äga rummet.
Du vet väl att du bryter mot reglerna när du är här utan förkläde?
- Sen när bryr du dig om regler? - Vet frugan ens att du är här?
- Det hon inte vet skadar henne inte. - Styggt, styggt.
Kriget du startade med Blythe över den här dumma disslåten
- måste få ett slut. - Kom igen nu.
Vi vet båda att kriget började långt innan den här låten.
Blythe måste verkligen lida om du kommer hela vägen hit
- med mössan i hand. - Hon är inte den enda som lider.
Det sårar mig också.
Dixie, du måste avsluta det här innan det är för sent.
Jaså?
Vad ska du göra annars?
Det var på tiden.
Pappa?
- Har du sovit här? - Jag vet inte hur mycket jag sov. Jag...
Vad gör du här? Du har inget skift idag.
- Jag flyttade ut från Taylors lägenhet. - Har ni gjort slut?
Nej, det är bra. Jättebra, faktiskt.
Men för att det ska förbli så vill vi ge varann lite utrymme.
Jag har ett nytt ställe på gång, men jag får inte nycklarna förrän på fredag,
så B-skiftets kapten sa att jag kunde sova här till dess.
- Om det är okej med dig? - Ja, självklart.
- Pappa, är du okej? - Jag mår bra.
Varför sover du här på din lediga dag, då?
Orsakar mammas disslåt problem hemma?
Jag är ledsen. Om du vill prata finns jag här för dig.
Snällt av dig, men det är nog bäst att hålla det mellan Blythe och mig.
Du kanske borde prata med henne om det?
Vi råkar inte prata just nu.
Inte ens ett sms sen jag lämnade huset.
Som några kloka personer nyligen sa: Telefonen funkar åt båda hållen.
Dixie Bennings 1,1 miljon följare
- Hallå? - Hej.
Jag ville bara se till att du inte förblöder i skogen.
Jag lever.
- Det spårade ur igår kväll. - Jag håller med.
Jag reagerade inte så bra när Dixie sa att nästa låt
- handlar om dina gamla ragg. - Patrick, menar du.
Jag är inte stolt över hur jag betedde mig.
Vi är alla mänskliga, eller hur?
Till och med Donald Hart.
Det bara slog mig, okej?
Du sa att du berättat alla dina hemligheter.
Jag sa alla som spelar roll.
Snälla, gör inte så nu. Okej?
Jag försöker stå för min del av det här.
Varför tar du inte på dig den viktigaste delen?
- Som är vad? - Att du gillar att ha henne här
och att du inte har tappat vad det än var du hade med henne.
Det var på tiden.
Det är inte sant och det hjälper inte.
Nästa låt släpps om två dagar, vi måste lösa det här ihop.
Du gav upp "ihop" när du gick härifrån igår kväll.
- Så vad ska du göra? - Vad som än krävs.
Hörni, sluta.
- Kan vi tända lamporna, tack? - Lamporna tänds.
- Vad händer, Noah? - Riggen känns ostadig.
- Den ser inte ostadig ut. - Det känns som om den lutar.
- Känner nån annan en konstig lukt? - Lukt? Jag känner ingen lukt.
Det är nog bara rökmaskinen.
Jag vet vad som pågår. Det är en ny turné, va?
Det kommer att vara mycket folk imorgon. Man kan förvänta sig nerver.
Jag tror inte att det är nerver, Ashton.
Jag vill bara se till att det är säkert för mig och alla fans.
Oroa dig inte, Noah.
Ingenjörerna har testat riggen på alla sätt och vis.
Du har mitt ord på att alla kommer att vara helt säkra.
Ashton!
Hjälp honom, snälla!
Herregud.
Hjälp!
Kan nån höra mig? Snälla, hjälp!
Hjälp, snälla! Kan nån hjälpa oss?
Larmcentralen, vad har hänt?
Jag repeterade och alla svimmade. Jag tror att det är nåt i luften.
Nashvilles brandkår.
- Håll ut, frun. Vi är här för att hjälpa. - Jag mår bra. Men hjälp dem.
Vi kan hjälpa båda samtidigt. Sjukvårdare, första hjälpen.
Sätt syrgasmasker på alla. Något är luftburet.
Ni två, uppför stegen.
Ta er upp på gångbron och fira er ner till henne.
- Visst. - Vad kan ha gjort det här?
- Vi försöker ta reda på det. - Kan du höra mig?
- Vad hände? - Du är okej. Du förlorade medvetandet.
Jag ger dig lite luft. Andas bara in.
Försiktigt med den här.
Håll ut, de kommer.
Jag ger dig lite syre. Ta långsamma, djupa andetag.
Hon är desorienterad och tuggar fradga. Hon fick nog ett anfall.
Ja, jag antar att alla fick det. Frågan är varför.
Kapten, vi har kloramingas här inne. Varför skulle de ha kloramingas?
Av misstag, antar jag.
Så går det när man blandar blekmedel och ammoniak.
Man får en giftig luftburen incident.
Alla som kan röra på sig, börja flytta ut dem nu.
Sir, här uppe.
Gå försiktigt, sir. Långsamt.
Du klarar dig.
Patient på väg.
Varför använda alla de där tunga grejerna?
- Det går inte ihop. - Det gör det visst.
Det är för att få bort resterna av röken från golvet.
- Hur vet du det? - Jag jobbade två somrar
som roadie åt min mamma.
Jag mår inte så bra.
Nowak, tror ni att ni kan nå henne från toppen? Prata med mig.
Vi försöker, men det finns ingen gångbro.
Vi försöker fortfarande ta oss...
- Är du okej? - Jag är okej.
Hon får snart ett anfall.
Om hon faller på selen kan den strypa henne.
Vi måste få ner henne nu.
Vet nån hur den här fungerar?
Kapten.
Det är inte den.
Fan också.
Vi måste få ner henne nu.
- Okej, gör er redo. Vi tar trapporna. - Blue, vad hade du gjort?
En sak man lär sig som roadie är att dra ur kontakten när allt annat misslyckas.
Bra jobbat. Okej, hon kommer ner.
Se till att vi har syre redo.
Okej. Jag har syre här.
Jag har syre åt dig.
Fortsätt att ta djupa andetag.
Du klarar dig. Jag är ett stort fan, förresten.
Gratis biljetter hela livet.
Okej.
Hur har du mått, Sam?
Jag har mått lite illa, men mest väldigt trött.
Några vilda begär också.
Det är normalt för tio veckor, men inga smärtor eller blödningar?
Nej, än så länge är allt bra.
Toppen. Då är allt vi har kvar för idag att låta dig träffa ditt barn.
- Nu kör vi. - Nu kör vi.
- Är det... - Det är vårt barns hjärtslag, Ryan.
Blodprovet avslöjade också barnets kön.
- Vill ni veta det nu? - Ja, om du vill veta.
- Ja. Ja. - Ja.
- Det är en liten flicka. - En flicka?
- Vi ska få en liten flicka. - Herregud.
Herregud.
Jag måste kolla en sak till.
För patienter med hjärtformad livmoder
måste vi se till att embryot är ordentligt implanterat.
- Okej. - Vi tar en titt.
Okej.
Snälla, Gud.
Goda nyheter. Barnet sitter fast i vänster horn
och säcken är lagom stor för hennes ålder.
Tack gode Gud.
Dr Ribas, varför tar du bilder?
- Vad är det? - Vi borde ta dig till dr Pailoor.
- Vem är det? - Han är onkolog.
- Hej, Cammie. - Hej, på dig själv.
Varför har du pyjamas på dig?
- Ska vi göra nåt? - Ja, vi har bokat bord på Fig.
Kan vi ta det en annan gång? Jag har inte sovit så mycket.
Jag ser det. Vad har du på händerna?
- Nån ger Dixie alla mina hemligheter. - Som hon använder till sin disslåt?
Ja, och jag måste ta reda på vem det är.
Hon hotar att släppa fler och de kommer att bli allt värre.
Jag måste veta vad de har, så jag kan besluta om hennes krav.
Vilka är dina misstänkta?
De enda som känner till hemligheterna som Dixie har nämnt hittills är pappa.
Och pastor Rick, för vi gick till honom för rådgivning.
Mitt ex, Patrick.
Min college-rumskamrat, Gina.
Och sen...
- Vem? - Du.
- Är jag misstänkt? - Jag vet inte. Borde du?
Kom igen, sluta nu. Kom hit. Visa mig vad du har.
I svart bläck är alla hemligheter
som de vet som kom ut i Dixies första låt.
- Okej. - Det röda bläcket är alla hemligheter
- som de vet men inte har kommit ut än. - Och det gröna?
Kopplingar till Dixie.
- Tankar? - Jag tror att Dixie påverkar dig.
Det är klart att hon gör. Hon försöker förstöra mitt liv.
Därför kanske det mest förnuftiga är att ge henne det hon vill ha.
Jag ger henne inte det hon vill ha så att hon kan kräva mer.
- Därför måste jag identifiera källan. - Okej. Vem sticker ut?
Det är det som är problemet. Ingen. Ingen har motiv att skada mig.
Den som aldrig kom över dig, då?
- Patrick? - Ja.
Patrick förlät dig aldrig. Du gifte dig med Don istället.
- Jo, det gjorde han. Han sa det till mig. - Gjorde Patrick? När?
Vi träffades några gånger när Don och jag separerade.
- Va? - Ja.
Var du med Patrick? Som vuxna? Varför har du aldrig berättat det?
Jag visste att du skulle reagera så här.
Jag var tydlig med att det inte skulle leda nånvart.
Sen gjorde jag slut när Don och jag blev ihop igen.
Där har du ditt motiv.
MEDICINSKT ONKOLOGICENTER
Du kan se en åtta centimeter stor massa på din vänstra äggstock.
- Menar du att det är cancer? - Vi vill inte dra förhastade slutsatser,
men jag föreslår en magnetröntgen och blodprov omedelbart.
Idag.
Förhoppningsvis är det bara fibrom.
Det är goda nyheter att dr Ribas upptäckte det så tidigt.
- Jag tror på full återhämtning. - Vilken behandling skulle det bli?
Med tanke på fostret i livmodern måste du lämna delstaten.
Jag känner bra folk i North Carolina.
Men jag skulle föreslå att börja med operation.
Troligen en hysterektomi och en ooforektomi.
Så jag skulle inte bara förlora barnet, vi skulle aldrig kunna få barn.
Sam, det är inte vad de säger.
Det jag hör, doktorn, är att det bara är... skrämmande.
Ja, med tanke på hennes hälsa och familjehistoria
skulle jag säga att det är mer troligt än inte.
Vi fixar det här, okej?
Vi hanterar stor skräck varje dag, eller hur?
Ja.
Dix.
Tack för att du kom.
Jag har nog sett dig mer sen du förvisade mig än tidigare.
Att träffa dig var det sista jag ville göra i dag.
Du bryter mot reglerna när du träffar mig utan koppel, DonDon.
Vänta, vet frugan ens att du är här?
Styggt, styggt.
- Herregud. - Vad?
Jag drömde att du sa det, ordagrant.
Du vet vad jag kallar det.
- Universum. - Det förde oss alltid samman.
Drömmen du hade var väl inte en sån där sexig dröm?
- Herregud, DonDon, din stygging. - Det handlar inte om det.
Nästa låt som du ska släppa där du ska namnge Blythe.
- Den slår till. - Jag tror att om du fortsätter så här,
- kan det gå så långt. - Blythe vet vad som gäller.
Vill hon begrava sina hemligheter ger hon mig två miljoner,
eller släpper in mig i familjen.
Jag känner min fru och du har trängt in henne i ett hörn.
Hon kommer aldrig att knäböja.
Enligt mina källor är hon bekväm i den positionen.
Okej, Dix, det måste finnas nåt vi kan göra
som kan förhindra att det här blir tredje världskriget.
Okej.
Jag kan i alla fall vara resonlig.
Jag sms:ar min nya adress.
- Har du flyttat? - Ja,
de finns svartmögel i mitt hus, så skivbolaget låter mig
bo där tills de kan ta hand om det.
Kom förbi imorgon efter ditt skift och hälsa på mig.
Och sen då?
- Sen förverkligar vi din lilla dröm. - Vill du att jag ska förråda min fru?
Inte lika illa som du förrådde mig. Tänk på saken, DonDon.
En kväll och alla dina problem försvinner.
Vet du vad de goda nyheterna är?
Vi vet båda två att du vill det ändå.
Jag kan göra te åt dig.
Jag kan göra det.
Sam, jag vet att vi väntar på resultaten, men vi borde prata om vad vi ska göra
efter att vi fått samtalet, innan vi får det.
- Prata om vad? - Jag kan ta tjänstledigt.
- Det behöver du inte. - Jo, det gör jag.
Du ska inte resa ensam för en operation.
Det behöver du inte, för jag tänker inte opereras,
- oavsett vad läkaren säger. - Va?
I bästa fall kan jag aldrig bli mamma igen.
- Du vill väl ha barn? - Det finns andra sätt att bli föräldrar.
- Vi är redan föräldrar. - Sam, snälla.
Om de säger att det är cancer
kan vi vinna striden, men du måste börja kämpa nu.
Och vår lilla flicka då? Vem ska kämpa för henne?
Du vet inte ens om graviditeten kan bli fullgången.
Om du har en hjärtformad livmoder är risken redan hög nog...
Aj.
Sam, jag menade inte så.
Och? Ska vi bara ge upp, eller...
Nej, vi anstränger oss där vi har störst chans att lyckas.
Jag kan inte göra det.
Så fort jag hörde hjärtslagen kände jag en kärlek jag aldrig känt förut.
Så om det är cancer, när hon föds, ska jag attackera det med allt jag har.
Och om det är för sent?
- Och jag förlorar dig? Jag kan inte, Sam... - Det är inte ditt beslut.
Larmcentralen, vad har hänt?
Jag är AA-sponsor. Den jag sponsrar verkar ha en kris.
- Vad heter hen? - Diana.
Jag heter Monica.
Hon sms:ade att vi skulle ses, men dök aldrig upp.
Har du ringt henne?
Ja, men hon sa att hon mådde bra och la på.
- Vad får dig att tro att hon är i kris? - För att vi delar vår platsanvisning.
- Hallå? - Hej, Diana.
Jag heter Cammie Raleigh från Nashvilles räddningstjänst.
Jag fick ditt nummer av Monica. Hon är orolig för dig.
Hon är rar, men jag mår bra.
- Kan du göra mig en tjänst? - Visst, vadsomhelst.
Kan du stänga av trafiken norrut på First Street
under Green Street-bron?
Diana, jag måste fråga, funderar du på att skada dig själv?
Jag funderar på att göra slut på smärtan.
Lorna, skicka en bil till Green Street-bron.
Möjlig hoppare. Vi behöver en räddningsdyna nu.
Inga ljus, inga sirener.
Centralen till brandkåren. Alla tillgängliga enheter, svara.
Prata med mig, Diana. Varför är du där uppe på bron?
För ett år sen ikväll dog min man.
- Precis här. - Jag är så ledsen att det hände, vännen.
Han hämtade mig från ett countryhak och rattfylleristen körde över mittremsan.
Hur går det med brandbilen?
Närmaste enhet är 20 minuter bort.
Det är en brand på Pitt's Truck Stop.
Det var mitt fel.
Pitt's är bara två minuter från bron.
Tre tankstationer brinner. De kan inte avvara nån.
Okej, ny plan. Sätt på kanal 19.
Be alla tillgängliga bilar åka till bron.
Vad? Jag sa precis att de inte kan avvara några bilar.
Jag behöver inga brandbilar.
Jag fattar. Ja, jag fixar det.
Diana, jag vill att du ska veta
att det som hände din man inte var ditt fel.
Jo, det var det.
Han hade bett mig att sluta dricka i åratal och...
Jag gjorde det till slut, dagen efter att han dog.
Det gjorde inte honom nåt gott.
Jag skulle få mitt ettårsmärke imorgon.
Jag antar att det inte händer.
Lorna, uppdatering?
De är på väg. Håll kvar henne på linjen.
- Diana. - Hej då, Cammie.
Vänta, Diana.
- Jag vet hur det är. - Nej, det gör du inte.
Att plågas varje timme av varje dag av sorg, skam och skuld.
Jo. Jo, det gör jag.
Min man kvävdes framför mig.
Och mitt huvud var så dimmigt av chardonnay att det först
inte kändes som verkliga livet.
Jag plågade mig själv dag och natt och undrade
om jag kunde ha räddat honom om jag hade varit klarare i huvudet.
Jag är så ledsen att det hände dig.
De onda tankarna som plågar dig
kan kännas helt uppslukande.
Men jag är här för att berätta
att till slut ger de vika för andra med hopp och frid.
Och till och med lycka.
Är du lycklig?
Jag trodde aldrig att jag skulle säga det igen,
men ja.
Jag var faktiskt nyligen på min första dejt sen han gick bort.
Kan du berätta om det?
Vi var på ett billigt hak
och det var alldeles för högljutt,
men min dejt, Nick, han var jätterolig.
Och vi dansade under stjärnorna.
Dåligt.
Du låter lycklig.
Det kan du också vara, men inte om du hoppar, Diana.
Hur länge sen var det...
din man dog?
Lite över tre år.
Tre år... Jag kan inte göra det här i tre år!
Jag kan inte.
Vänta, Diana?
Diana!
Diana?
Cammie?
Gjorde du det här?
Du lurade mig.
Jag var tvungen att ge dig en chans till.
Vare sig du ville eller inte.
Nej, jag vet.
Jag vet att det låter galet,
men jag ångrade det så fort min hand lämnade räcket.
Det är inte galet. Vi hör det ofta från hoppare.
De som överlever.
Därför måste jag göra allt jag kunde för att stoppa dig.
Tack.
En kväll och alla dina problem försvinner.
Vi vet båda att du vill det ändå.
Blythe här. Lämna ett meddelande så ringer jag upp.
För tusan, Blythe.
Ring mig. Jag måste prata med dig.
På nåt vis.
Blythes mobil
Blythe här. Lämna ett meddelande så ringer jag upp.
Patrick? Din jävel.
Dixie Bennings
Vi gör det. Vi ses efter jobbet imorgon.
Hur länge sen var det?
Jag ryser när jag tänker på det. Hur mår din familj?
- De mår bra. - Jaså?
Julie och flickorna mår bra. Hur kan du se likadan ut?
- Bättre än så. - Du är inte så pjåkig själv.
Det var länge sen jag fick ett kvällssms från Blythe Raleigh
som ville träffas.
Det här är inte en av de gångerna.
Okej.
Vad handlar det här om?
- Känner du till Dixie Bennings? - Hon är Dons galna ex, va?
Ja. Har du pratat med henne? Har hon hört av sig?
Nej. Hur så? Vad är det som pågår?
Det här är låten som alla i stan har pratat om.
Herregud, den handlar om dig.
Och alla missgärningar jag begick innan jag fyllde 21.
- Det är sjukt. - Ja, hon är speciell.
Och hon nämner dig i nästa låt.
- Va? - Ja.
Hon har en helt ny disslåt redo
och i den nämner hon alla killar jag var med när vi var separerade...
och du får din egen vers.
- Det kan hon inte göra. - Det kommer hon att göra.
Om jag inte betalar en lösensumma.
Betala, då. Mitt namn får inte blandas in i det här.
- Vadå? Det var jag som var gift. - Julie och jag dejtade redan.
Var ni tillsammans? Det har du aldrig sagt.
Det var vi. Och hon kommer att skilja sig från mig.
- Var du otrogen mot din fru med mig? - Hon var inte min fru då!
- Vad subban än vill ha, ge henne det. - Du vet inte ens hennes pris.
Jag bryr mig inte om priset. Jag går in med dig 50-50.
- Jag bryr mig inte om hur mycket. - Jag hatar att du är den här killen.
- Killen som inte vill förlora allt? - Killen som Don sa att du var.
Okej, Rosie.
Jag vet att du klarar det.
Okej.
Kryp till mamma!
Kom.
Strunta i gräsklipparna. Det är bara mr Woods som klipper gräset.
Försök bara. Tryck ifrån. Du gör det nästan, kom igen.
Visa mamma hur stark du är.
Tryck med fötterna och kom till mamma.
Kom igen, Rosie. Ge inte upp.
Vill du inte att alla snobbiga mammor i barnklassen
ska veta att du är lika bra som Harper och perfekta lilla Sienna?
Att jag inte misslyckas som mamma för att de började krypa för flera veckor sen?
Hallå?
Förlåt, Rosie. Det är mammas påträngande tankar.
De behöver inte vara dina.
Du kryper när du är redo. Jag älskar dig precis som du är.
Så där ja! Du gör det, Rosie.
Bra jobbat. Tryck upp!
Tryck upp dig, så vet jag att du kommer.
Mr Woods! Vad gör du?
Stanna! Stoppa gräsklipparen!
Stopp!
Mr Woods, stanna!
Hjälp!
Hjälp, någon!
Larmcentralen, vad har hänt?
Hej, det är Fran. Jag är telefonist på Life Up Alert.
Ett hjärtstillestånd har upptäckts av vår klients medicinska apparat.
- Vi har inte kunnat kontakta hen. - Vad är hens namn och adress?
Han heter Richard Woods, 78 år, har haft hjärtattacker.
Centralen vet inte var han är i huset.
Mr Woods? Nashvilles brandkår.
Hjälp! Hjälp mig!
- Hör du det där? - På baksidan.
Hjälp oss, någon!
Snälla, hjälp oss!
Motorn! Stäng av motorn!
Vi har hittat hjärtoffret.
Skicka en bil till. Vi har en traumapatient här.
Uppfattat, kapten.
Jag känner ingen puls.
Få ner honom och påbörja HLR.
- Är du okej? - Mitt barn!
- Mitt barn är under gräsklipparen! - Barn?
- Ryan! - Ja. Jag fixar det.
- Har du henne? - Ja.
Snälla, var okej, Rosie!
Har du henne? Har du barnet?
Hon mår bra.
- Hon mår bra. Hon är oskadd. - Tack, gode Gud.
Hon var instängd. Du höll emot, räddade hennes liv.
Men du har ett stort sår på benet. Tay?
Kofångaren verkar ha skadat dig.
Vi lägger dig på en bår och undersöker dig, okej?
Sluta! Den här saken fräser.
Händerna måste ha smält fast på huven.
Höll du händerna där även när de brändes?
- Jag måste skydda mitt barn. - Ja, du skyddade henne, mamma.
Taylor rengör såret och tryck åt så hårt du kan.
- Ska bli. - Ser ut som lårbensartären.
- Vad heter du? - Clara.
Jag heter Roxie, Clara. Du får morfin mot smärtan.
Nej, jag är allergisk mot opioider.
- Rox. - Okej.
Ge mig en sekund, Clara. Taylor har dig.
Hur lång tid har hon på sig med blödningen?
Inte länge utan en transfusion.
Tryckförbandet är klart för transport.
Vi måste skära av nåt för att frigöra henne.
Frågan är om det är metall eller kött.
Man skär mycket snabbare i kött.
Att kyla ner metallen borde frigöra vävnaden.
Vill du göra det här utan smärtstillande?
Jag kunde inte ta det när jag födde heller.
Hon är här hela tiden. Vi väntar på dig.
Ja. Hon väntar på dig.
Det är okej, Rosie. Mamma kommer att bli bra.
Just det. Okej?
Redo?
Du klarar det, Rox.
Nu kör vi.
Det är okej. Andas, andas.
Okej, Taylor, linda hennes hand.
- Okej. - En hand gjord, en kvar.
- Vi är nästan där. - Barnet mår bra.
Är du redo?
Då så.
Bra.
- Du gjorde det bra. - Okej.
Anropade St. Ray's. De har blod redo för en transfusion,
- läkarna redo för hudtransplantation. - De borde kunna rädda dina händer, Clara.
- Vi ber din man möta oss där. - Tack.
Ser du, Rosie?
Mamma klarar sig.
Hur kan hon le?
- Smärtan måste ta kål på henne. - Underskatta aldrig en mors vilja.
Vad tänker du?
Jag vill helst inte sätta ord på det just nu.
Så... vad tänker du göra?
Vet inte. Betalar jag kommer hon hota mig för alltid.
- Om inte... - Om du inte gör det...
Vad ska hon säga till folk?
"Hon snattade när hon var 14. Hon klantade sig på college"?
Hon har mer i rockärmen.
- Och det skär djupare. - Hur djupt?
Hennes nästa låt handlar om Dons och min separation,
vem mer jag träffade när vi var isär.
Du "träffade"?
Det kommer att skapa uppståndelse och det kommer
att slå tillbaka mot dig och namnet Raleigh.
- Blythe... - Jag är ledsen.
Och jag är ledsen att jag ens måste ta upp det med dig.
- Och jag skäms. - Nej.
Blythe, kan du sluta en sekund?
Du har inget att skämmas för.
Tror du att jag bryr mig om vem du låg med för 20 år sen?
Om det kommer ut kommer folk att viska om dig
- bakom din rygg i varje rum du går in i. - Låt dem klucka.
Du...
Du är min dotter...
och du är den starkaste person jag känner.
- Just nu känner jag inte så. - Kom ihåg vem du kommer ifrån.
- Dig. - Inte mig.
Din mamma. Mary Lou.
Och vet du vad Mary Lou hade gjort om nån slampa försökte utpressa henne?
Hon hade fått det att göra ont.
Hon skulle ha bränt jorden under hennes fötter.
Vill du ha mitt råd?
Vad den här kvinnan än vill ha, ge det inte till henne.
Jag önskar att det vore så lätt.
Men nån matar henne med all den här smutsen, nån nära.
- Vem? - Jag har ingen aning.
- Cirkeln kan inte vara så stor. - Jag har gjort en lista.
Det är alla vänner och familj som kan veta.
Vet du vad jag ser?
- Vi saknar en misstänkt. - Vem?
- Sam, är du hemma? - Jag är i gästrummet.
Jag köpte pizza.
Vi vill inte laga mat medan vi väntar på provsvaren.
Oj.
Hej. Jag vet vad du tänker säga, att det är lite förhastat.
Jag trodde aldrig att du var en "rosa är för tjejer"-mamma.
Det är puderrosa, bara så du vet. Inte rosa.
- Jag gillar det. - Går jag inte händelserna i förväg?
Nej.
Det är lustigt hur livet kan fungera ibland.
En kvinna stoppade en åkgräsklippare från att köra över hennes barn.
Ja, hon stod på sig mot en motor på 18 hästkrafter
tills den smälte fast hennes händer på motorhuven.
Oj.
Hon hade en järnblick i ögonen och jag kände igen den,
för det är samma blick som du hade häromdagen.
Hur slutade det för henne?
Ett helvete när vi fick loss henne,
men Sam, du skulle ha sett henne le när hon höll sitt barn igen.
Jag stod där och tänkte:
"Jag ser fram emot att se ditt när du håller vår lilla flicka."
Är du med mig på det här?
- Oavsett vad resultatet blir? - Oavsett vad.
Okej.
Ta en pensel, då. Börja måla, slöfock.
Slöfock? Jag kom precis. Du vet att du pratar med en...
- Jag trodde inte att så mycket... - Sam!
- ...kom. - Tror du inte jag hämnas för
- att du är gravid? - Nej!
Det kan du inte för att jag är gravid. Tror du att jag... Ryan! Herregud, nej!
Okej, sluta!
- Vad har du i lådan? Vikter? - Jag tror att din har mina kosttillskott.
Då har jag definitivt hårprodukterna, för den här lådan är en best.
Jag måste ju se bra ut för min tjej.
Hur känns det att vara ensam för första gången?
Som en ny man.
Ni kan åtminstone vänta tills jag lämnar rummet.
Är du fortfarande här?
- Bra jobbat. - Är det allt?
Ja, du är jätteduktig.
- Måla väggen! - Hallå! Lugn. Du har lite...
- Problemet är... - Nej, nej!
- Jag har ammunitionen. - Nej!
Nej, Ryan!
Jag...
Onkologen Village West Sjukhus
- Det är dr Pailoor. - Okej.
Blythe?
Blythe, är du hemma?
Blythe? Var är du?
Blythe?
- Hur visste du att jag var här? - Jag har också mina källor.
- Herregud. Vad vill du? - Jag är här för att avsluta kriget.
Okej. Kom in då.
Oj.
Du har verkligen kommit upp dig.
Det här är till dig.
- Jag antar att du valde pengarna. - Ja, det kan man säga.
Kyld champagne. Vad firar vi?
Jag tänkte fira idag. På ett eller annat sätt.
Det krävs en stor person för att veta när hen blivit slagen.
- Det finns ingen skam i att ge upp. - Jag är glad att du tycker det.
Men vem sa nåt om att ge upp?
Kom igen, öppna det.
KÖPEBREV
- Vad är det här? - Ett köpebrev.
Istället för att ge dig två miljoner, spenderade jag 4,5
för att köpa ditt kontrakt från bolaget. Jag vet, ett enormt överpris.
- Men du har inte ens ett bolag. - Precis.
Vilket betyder att du inte ens får vara en föredetting.
Du kommer att dö som en ensam, gammal person som aldrig fanns.
Tror du att du kan tysta mig?
Jag kan ge ut mina spår direkt till miljoner av mina nya följare,
och då kommer ditt namn att vara nedsvärtat.
Kanske. Men sanningen är
att jag har förtjänat lite dåligt rykte
och för första gången i mitt liv är jag redo att möta det.
Var inte så säker, raring.
Du har ingen aning om allt jag vet om dig.
Det Charlie berättade för dig?
Det är väl din hemliga källa? Min familjedetektiv.
Någon nära dig förråder dig.
Vi sparkade honom, så inga fler hemligheter där.
Jag vill veta vad du gjorde för att få honom att förråda oss.
Jag kan gissa.
Ser man på, du är katten som fick grädden.
Men Charlie är inte den enda som har svikit dig.
Hej då, Dixie.
Din man har drömt om mig. Han har känt sig oerhört frestad.
Faktum är att han kommer över senare.
- Varför tror du att jag har champagne? - Du snackar så mycket skit.
Åh, nej. Nej, det gör jag inte. Jag har bevis, raring.
Han tröttnade väl på att sova på brandstationen.
Vill du se?
Gubben är på väg för ett ligg.
Herregud. Ta det inte så hårt.
Som jag sa,
DonDon och jag har alltid haft ett speciellt band.
Vad sägs om det?
Subba! Jag ska döda dig!
Översättning: Martina Sundberg