Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASADA EN FETS REALS
TOTS ELS PERSONATGES I ESDEVENIMENTS SÓN FICTICIS
LLAVORS, QUINA ÉS LA VERITAT?
"De vegades, la veritat rau a la cara fosca de la Lluna.
Però això no vol dir que la visible sigui ficció."
Truman Shady.
Au va! No l'havies sentit mai?
És clar que sí.
Pot passar de tot, però la gent només creu el que veu.
I aquesta és la veritat, com a les notícies.
Potser la Lluna et fa dir ximpleries.
Es miri per on es miri, continua sent la Lluna.
És vostè qui diu bestieses, no jo!
Jo no soc cap bèstia!
Ja ha arribat.
Gràcies per venir a aquestes hores.
És encara més guapa en persona.
Tinc dues notícies.
La primera és...
Fa 66 dies,
uns espies de l'exèrcit d'ocupació van segrestar un avió en ruta nacional
i van portar 51 ciutadans a Corea del Nord a la força.
I avui, 66 dies després...
14 DE FEBRER DE 1970 RIU IMJIN, COREA DEL SUD
...per fi s'han alliberat 39 passatgers.
No obstant, encara hi ha dotze hostatges
que no poden tornar.
Ens van tancar un per un
i ens van sotmetre a tortura elèctrica.
Un dels homes va perdre el cap...
I la segona notícia.
15 DE MARÇ DE 1970 TÒQUIO, EL JAPÓ
Avui, a Komagome, Toshima, Tòquio,
el líder del grup extremista Facció de l'Exèrcit Roig,
Tadashi Yamamoto, ha estat detingut.
Aquest és el grup comunista més violent del Japó,
i va participar en els aldarulls de la Universitat de Tòquio.
S'han armat amb armes i bombes de fabricació casolana
i s'han convertit en una organització terrorista.
Revolució!
Aquestes dues notícies eren de països diferents
i no tenien res en comú.
Fins fa poc.
Les associacions es poden fer i desfer fàcilment.
Només cal una mica de creativitat i la voluntat de creure allò improbable.
Hem trobat això entre les seves pertinences.
Què significa?
Jo no parlo anglès.
Què hi diu, aquí?
I la tercera notícia comença aquí.
31 DE MARÇ DE 1970 AEROPORT DE HANEDA, EL JAPÓ
Tranquil.
Som el Joe del demà.
Llavors no hi havia detectors de metalls ni controls de seguretat.
A partir d'aquell dia, van ser obligatoris.
Es podria dir que aquests nou bojos
van contribuir a millorar el sistema de seguretat aeri japonès.
Endavant.
Senyores i senyors, benvinguts al vol 351 de Vols Japó amb destinació Itazuke.
Ens enlairarem en breu.
Cordin-se el cinturó.
Has d'obrir la part de dalt i estirar.
És un honor volar amb vostè, capità.
Què passa?
No hauria d'estar content?
Per què?
Està a punt d'arribar a les 10.000 hores de vol.
Com se sent?
Fa mal.
Què?
Passar 10.000 hores en aquest seient diminut
m'ha complicat les hemorroides.
Molt?
Moltíssim.
Si fossin càncer, estaria terminal.
Quina llàstima que sigui un detall massa íntim per presumir-ne.
Per què n'hauria de presumir?
Són com una medalla d'honor.
Segur que elles volen cridar als quatre vents:
"Soc el resultat de 10.000 hores de vol!"
Llista de verificació.
Senyora.
Vol que li desi la bossa per tenir lloc per a les cames?
Escolti.
¿Que li paguen més
si somriu com una bleda?
Disculpi.
Ja me'n recordo.
"H. J." significa...
hijack!
CAPÍTOL 1 EL SEGREST
La vista a terra!
Calleu!
Senyores i senyors, el vol s'ha vist interromput.
Els demanem disculpes per les molèsties.
Permetin que ens presentem.
Som una lliga comunista anomenada Facció de l'Exèrcit Roig.
Hola. Soc Shinichi Ishida, viceministre de Transports.
Avui, el Japó ha...
adoptat el que Marx va anomenar alt capitalisme.
L'Exposició Universal del 70 és aparador
del ràpid progrés econòmic del Japó...
Per això declarem...
que, per tal d'esclafar el poder capitalista burgès,
hem conclòs que l'única alternativa
és la revolució armada.
Deu haver estat una decisió difícil.
Assistirà a la cerimònia inaugural?
Per descomptat. I...
- Senyor Ishida? - Sí, hi assistiré.
El Ministeri de Transports té molt...
Bé, així són els directes, senyores i senyors.
- Disculpin... - Hòstia!
Malparits!
- Estimats espectadors... - On van?
A Pyongyang?
Acaba de dir Pyongyang?
Que potser li sembla que anem de vacances a Hawaii?
No estem fent això per ballar el hula!
Construirem una base militar.
Tenen idea de com és Corea del Nord?
És clar.
I encara s'enduen totes aquestes persones amb vostès?
No saben què els passarà?
Per desgràcia,
una revolució sense sacrificis és impossible.
Nosaltres estem disposats a morir.
I si algú ens fa nosa...
estem disposats a matar-lo.
Mentre puguem arribar a Pyongyang...
farem
el que faci falta.
Una mica a l'esquerra.
No sé anar a Pyongyang.
Cap avió comercial japonès ha entrat mai a l'espai aeri nord-coreà.
Esperi.
Maeda.
Tu hi has estat, no?
Què?
Fa més de deu anys que tinc la nacionalitat japonesa.
I els meus pares són de Corea del Sud, no del Nord.
Doncs suposo que no hi ha res a fer.
No pot seguir el radar i prou?
Rebem ordres de control terrestre: aneu cap aquí o cap allà.
Saben la freqüència del de Pyongyang?
No se la saben vostès?
Per què coi ens l'hauríem de saber si no hi tenim ni relacions?
La pròxima vegada que segrestin un avió,
facin els deures primer.
Para!
Prou! Tranquil·litza't.
Com volen arribar a Pyongyang si apallissen el pilot?
Disculpin.
Cuidem-nos els uns als altres
fins que arribem.
Aquest vol és intern.
No tenim prou combustible.
Hem d'aterrar a Itazuke i omplir el...
No ens intenti enredar, vell!
De fet,
crec que amb un pilot en tenim prou.
Però no hi ha prou combustible.
Després vaig veure a les notícies que sí que en tenien prou, però...
Què podien fer?
No sabien quin era l'indicador de nivell de combustible.
I els pilots se'n van aprofitar.
INDICADOR
INDICADOR (ESTÀ PLE)
AEROPORT D'ITAZUKE, TORRE DE CONTROL
Aquí Vols Japó 351. Sol·licitem aterrar per combustible.
Arriben d'aquí vint minuts. Ja venen els antiavalots?
Els segrestadors exigeixen el següent:
les forces d'autodefensa i la policia
no es poden apropar a l'avió mentre omplen el dipòsit.
Després, anirem directament a Pyongyang.
Exigim mapa i brúixola.
Els segrestadors tenen explosius líquids.
Si no compleixen,
amenacen de fer-los detonar.
Merda! És que ho sabia!
Estem envoltats d'antiavalots! Agafeu les armes!
Porteu els hostatges!
Tothom quiet!
No ens mateu, si us plau!
Calleu!
Un pas més i matem tothom!
Si obren foc, respondrem!
No ens guanyaran uns porcs capitalistes!
El pla és el següent.
Primer, l'equip A els punxarà les rodes.
Després baixaran les escales de darrere...
Però això no és la cabina?
És la cabina?
Ai, sí!
Això sembla més aviat una salsitxa amb ales!
Qui coi l'ha dibuixat?
- Un pas endavant! - Prou.
Nombre de baixes estimades?
Qualsevol nombre entre cinc
i cent, més o menys.
- Aquesta forquilla és massa àmplia. - Senyors.
Per què hi ha agents armats de la policia antiavalots a la pista?
No es perdrà ni una sola vida al meu avió.
Senyor president,
tot i que admiro el seu noble esperit de prioritzar les vides,
haurem de fer alguns sacrificis per eliminar
les forces comunistes antiestatals.
"Alguns sacrificis"?
- Tu. - Sí, senyor.
Quin és l'eslògan de la nostra companyia?
"Tan segur com una casa al cel", senyor.
De vegades,
la gent mor a casa...
Pocavergonya!
I el preu de la casa baixa, no?
Si els nostres ingressos cauen, se'n farà responsable l'exèrcit?
Se'n farà responsable el Govern?
Que es retirin els soldats i omplin el dipòsit.
O detonarem les bombes i tothom explotarà!
Estem sota la jurisdicció de l'exèrcit dels EUA.
S'hauran d'esperar una mica.
Alliberin els passatgers
i parlarem amb l'exèrcit.
Tenen una hora.
La Facció de l'Exèrcit Roig
no tem fer sacrificis per l'èxit de la revolució. Som...
el Joe del demà.
El Joe del demà?
Què coi és això?
No és un manga?
Sí, senyor. Publicat el 1968.
Guió d'Asao Takamori i dibuix de Tetsuya Chiba.
El protagonista és un boxejador que es diu Joe Yabuki.
Té una cita famosa:
"Encara que sigui momentani, cremaré, roig, brillant i encegador.
Quan tot s'acabi,
només quedarà una pila de cendres."
Però quants anys tenen aquells rojos?
Primer, em voldria disculpar.
Si aquesta bomba explota, no es considerarà obra nostra,
sinó una massacre del Japó capitalista, que ens hi haurà obligat.
Ho sento.
Què?
Què és això?
Què fan?
Segur que el Govern
sap el que es fa.
Què és allò?
Per què se'ls acosta un caça?
Feu que s'hi posin!
Qui cony ho ha autoritzat?
Jo no, senyor.
Jo he donat l'ordre!
Què?
Com a membre de les Forces d'Autodefensa, no em puc quedar de braços plegats.
Què pensa fer si hi ha baixes?
Això no passarà, senyor.
Què passa?
Què pensa fer?
Sembla que només baixa de l'avió.
¿Acaba de...
deixar l'avió tirat i marxar corrent?
¿Saps que molest és
que t'aparquin davant i marxin quan tens pressa?
Aparteu aquest caça ara mateix o rebentaré un cap cada deu minuts!
No els miris com si fossin patètics.
Nosaltres no érem tan diferents.
AGÈNCIA COREANA D'INTEL·LIGÈNCIA
No. Si el president no ho ordena...
CAP DE LES FORCES AÈRIES
...les Forces Aèries seguiran el protocol.
Cap de personal Choi!
Per què coi és tan estricte?
Diuen que s'ha aliat amb el cap de personal del president.
Sembla que és cert.
Vaja, quin assumpte nacional urgent els ha fet coincidir a tots?
Qui és aquest?
No soc ningú. Em poden dir Ningú.
Hola, Ningú.
- Com està? - Bé, gràcies.
Està al corrent de tot, no?
Què en pensa?
Japos segresten japos per anar a Corea del Nord? Digui "sayonara".
"Japos"? Vigili les maneres!
Ostres, disculpi'm.
Durant l'època colonial,
mon avi vivia a dues cases d'un activista independentista.
No deia que son avi l'havia delatat a la policia japonesa?
Home, que és una part dolorosa de la història familiar.
Sigui com sigui, el Japó, Corea del Nord... No és problema nostre.
No hi ha fronteres si hi ha vides en joc.
Parlem de drets humans.
Drets humans a la KCIA? Vaja, això és nou.
Llavors, són ordres de dalt?
El president té compromisos importants avui.
L'hi explicaré després, com a regal sorpresa.
Bé, m'ha arribat informació de la CIA.
Això pinta malament.
Si el Japó la caga,
és possible que l'avió passi per l'espai aeri sud-coreà.
Sol·licito notificació als superiors.
Ja veig d'on ve tot això.
Si volen mantenir els soviètics a ratlla, voldran que ens fem amiguets del Japó.
Però què estan fent els japonesos?
Estan retirant el caça que ha bloquejat el Haru a la pista.
Els caces no fan marxa enrere
i l'estan remolcant amb una camioneta.
¿O sigui que arreglem aquest desastre per fregar-ho pels morros al japos
i per llepar el cul als ianquis?
Qui coi és aquest paio?
Sí, digui?
Quantes vegades t'ho he de dir? Aquells homes han de ser comunistes!
Què? Proves?
Dona'm dues setmanes.
Sí.
Mare meva.
El problema és aquest.
Si arriben al Nord amb avió i passatgers,
els faran servir per negociar amb el Japó.
Però!
Penseu què passarà si demanen ajuda econòmica.
El PIB dels rojos del Nord
creixerà i superarà el nostre.
Em baixa el sucre de pensar-hi.
Però ¿i si...
agafem el bou per les banyes i els solucionem aquest embolic?
Si ho fem,
el Japó ens deurà un gran favor!
I podrem fer onejar la nostra bandera amb orgull a tot el món.
El president n'estarà encantat.
I el seu cap de personal es morirà d'enveja.
Molt bé. En resum...
Si el Japó fracassa, tal com hem predit,
els llunàtics dels explosius es dirigiran a Corea del Nord amb 130 hostatges.
I la nostra missió és calmar aquests llunàtics,
que aniran volant pel cel.
I com vol que ho fem?
Parlant-hi?
Gràcies per la seva aportació.
El problema, senyor, és que això és impossible.
Ens permeten un moment?
Ostres.
De debò que és impossible?
Si jo vull caminar sobre l'aigua, la teva feina és congelar-la.
És que...
jo no soc pas mag.
Però, si fas una mica de màgia,
jo podria fer el que mon pare no va poder i fer realitat el teu somni.
Vinga,
treu-te un colom del barret per mi.
Creia que s'enfadaria si l'hi deia...
Què? I ara!
Jo no m'enfado mai.
Va, digues-m'ho.
Idiota!
Vols que em matin?
És inacceptable. No pot ser.
Com se t'acut...?
Calla!
Aparti això!
Espanta el nadó!
- Senyor, està bé? - Calli!
- Què passa? - Hostessa!
- Vingui! De pressa! - Què passa?
Tinc...
problemes de cor.
Ho hauria d'haver dit abans que el segrestessin!
Com?
Deslliguin-lo ara mateix!
Hi ha algun metge a bord?
- Algun metge? - Hi ha...?
Jo...
soc metge!
Hi ha una urgència mèdica a bord.
Si us plau, omplin el dipòsit.
N'estem parlant amb les Forces Armades dels EUA.
Esperin uns minuts més.
No triguin.
Si el passatger mor,
serà culpa del Govern!
Ei.
- Merda! - Hola?
Ei!
Digui'ls que intercanviaran malalts i ancians per carburant.
Vostè tampoc deu voler veure morir ningú.
No farem tractes amb porcs capitalistes.
Si a algun passatger li passa res a bord,
els estarà donant
una excusa a aquells porcs capitalistes per entrar a matar.
Jo dic que sí.
Tindrem prou hostatges sense malalts i ancians.
Som cinc a tres.
Fem via i deixem-los...
Jo dic que no.
Si cedim ara no pararan.
Quatre a quatre.
De fet, he canviat d'opinió.
Què?
Hem de resistir fins que arribem!
Cinc a tres. D'aquí no surt ningú!
No.
El comunisme exigeix una decisió unànime.
Nosaltres no ens regim per majories.
Llavors per què ha dit que votéssim?
Calla!
El líder decideix.
No?
És clar.
El comunisme sempre acaba en dictadura.
Després d'una espera de quatre hores,
han començat a omplir el dipòsit del vol 351.
Amb la persuasió de les autoritats del Govern,
han alliberat 23 passatgers,
incloent-hi un passatger que pateix del cor,
els ancians, dones i nens.
El meu fill encara és a bord!
Les Forces d'Autodefensa
prioritzen les vides i la seguretat dels passatgers.
Hem treballat incansablement per rescatar els passatgers
segons el protocol.
Tanca, vinga!
Tot i així, sembla que els 106 passatgers restants
sortiran de l'Aeroport d'Itazuke aviat.
És conya?
Hem d'anar a Pyongyang amb això?
Què passa?
Les cartes aeronàutiques tenen rutes de vol i informació aeroportuària.
Això ho han arrencat d'un llibre de text de secundària.
Els desitjo molta sort.
Esperi. No marxi.
Ei! Aturi's!
Ei!
Encara creus que el Govern té un pla?
Per què deuen haver...?
No ens poden enviar a Corea del Nord però tampoc ens poden impedir anar-hi.
O sigui que ens deixen a la nostra sort.
Malgrat tot,
hem fet tot el que hem pogut.
Tot?
Què representa que hem fet?
Només els hem barrat el pas i els hem fet emprenyar!
Us heu quedat aquí parats com uns idiotes!
Per què ningú està furiós?
Disculpin.
CAPÍTOL 2 DOBLE SEGREST
Des de l'armistici, hem perdut quatre caces a l'espai aeri nord-coreà
i hem patit dotzenes de baixes.
Però l'any passat un equip va sobreviure un atac
i va tornar sa i estalvi.
I el pilot que va completar la missió va rebre una medalla.
Però...
per què només rep una medalla el pilot?
Pregunti a qui les dona, no a mi.
Carallot.
Tens pebrots, eh?
Eres l'únic coreà en aquella missió, no?
I auxiliar de controlador.
El controlador principal del RAPCON ha de ser estatunidenc per normativa.
Vaja. Per cert,
diuen que els coreans que han aprovat l'avaluació del RAPCON
es compten amb els dits d'una mà.
No?
Segurament soc el primer dit de la mà.
Impressionant.
Però què significa RAPCON?
RAPCON o control d'aproximació radar.
Sistema de control per radar d'última generació dels EUA des de 1968.
Controlat pel cinquè batalló estatunidenc, arriba fins a 30.000 peus...
Prou.
M'avorreixo.
Al cap i a la fi, només ets un auxiliar.
I vostè qui és exactament?
Jo no soc ningú. Soc un mitja merda.
Em pots dir Ningú.
BASE AÈRIA DE KIMPO
Ho he entès bé?
Aquesta Facció de l'Exèrcit Roig ha segrestat l'avió
i nosaltres segrestarem la ràdio de l'avió.
No és genial?
Jo també ho crec.
No té ni idea de com funciona el sistema, oi?
Els controladors no poden iniciar conversa amb els pilots.
Però tu ho aconseguiràs,
ja que coneixes tan bé el sistema.
Suposem que ens hi posem en contacte.
Com els convencem?
Parlant-hi?
Doncs quin geni.
No siguis tan dur amb mi.
Jo tampoc m'he pogut preparar.
"Si fracasses en la preparació,
et prepares per fracassar."
Benjamin Franklin.
Un altre desgraciat obsessionat amb les cites i aquestes merdes.
Les paraules dels antics herois tenen valor.
AEROPORT INTERNACIONAL DE KIMPO
També parles japonès, no?
Si això surt bé, faré realitat el teu somni.
Que és endeví?
Quin creu que és el meu somni?
L'èxit.
Tan superficial creu que soc?
El teu nom significa "fer-se a conèixer"?
Fins i tot el teu nom ho diu.
Me'l va posar mon pare.
Ton pare...
no era un heroi de guerra?
FA VINT ANYS
La granada va explotar al turó del Cavall Blanc.
Has vist volar les extremitats dels comunistes?
Jo observava l'espectable bocabadat...
quan em vaig adonar que m'havia quedat sense cames.
L'home...
que va llançar la granada, el meu tinent coronel,
va rebre la medalla de l'Ordre Taegeuk.
I a mi...
a canvi de dues cames...
el president em va regalar aquest rellotge.
Mira. És bonic, oi?
Si ho aconseguim,
el Govern em donarà una medalla?
És clar! Faràs honor al teu nom.
Tinent Seo, qui són aquests?
Un moment.
Ara els explico el procés.
Fins i tot els ministres necessiten permís per entrar.
Doni'm el seu carnet i iniciaré el procés.
Digues-li que he d'anar al lavabo.
Això no és una cafeteria de barri.
Tu digues-los-ho.
Aquest home s'està pixant i vol fer servir el lavabo.
Què collons passa?
És un codi?
Entenc que treballa per al Govern,
però què fa exactament?
- Soc un ningú. - Això no té sentit.
Això podria sortir a les notícies.
La meva feina surt a les notícies, però jo no.
No cal que sàpigues res de mi.
Vinga, no tenim temps per perdre.
- Ferms! - Ferms!
Molt bé, tot està a punt.
O sigui que endavant!
Deu ser broma, no?
Vol que faci de controlador local?
- No podem... - Vinga.
Com et sents tenint el control de l'espai aeri sud-coreà?
M'està dient que l'exèrcit dels EUA ens dona control operatiu?
Quin sentit té?
Són ells qui t'han recomanat.
És un privilegi increïble.
La medalla i l'ascens van de debò.
És una gran oportunitat per deixar petjada.
Però per què?
Per què jo?
Silenci!
Sento els teus pensament. Seu, va.
Tothom va de bòlit ara mateix.
Van cap al mar de l'Est.
QUARTER DE LES FORCES AÈRIES NORD-COREANES
Vindran sobrevolant Corea del Sud?
Els tenen ben posats!
Quan creuin la línia de demarcació,
tindrem un Boeing 727 sense haver fet res.
A més, tindrem cent hostatges per negociar.
Els camarades soviètics ens tindran en molt bona consideració.
Que se n'encarregui el nostre controlador aeri més capaç!
- Ell durà a terme el pla. - Molt bé.
El RAPCON cobreix un radi màxim de 40 milles.
Han de contactar almenys a Kyonggi perquè els rastregem.
Costa interceptar transmissions a Pyongyang.
Ei.
Quaranta milles? De debò?
- Control, aquí Abast. - Endavant, Abast.
Permís per canviar d'abast.
El número de llicència de control és...
La meva llicència?
Està com una cabra.
Superar les 40 milles viola la llei internacional.
Vol que em converteixi en un criminal internacional?
Endavant, Abast. Doni's la llicencia de control.
Collons.
Per això m'heu fet venir?
Comandant Hall,
nosaltres, els Estats Units d'Amèrica,
com a defensors de la democràcia liberal arreu del món,
declarem que no podem permetre
el desplaçament de civils innocents a una dictadura comunista.
Hi estic d'acord.
Comandem l'operació?
Comandant Hall,
nosaltres, els Estats Units d'Amèrica,
com a guardians de la llei,
declarem fermament que no podem violar
cap llei internacional d'aviació.
Què co...?
No ho puc fer. No, no ho penso fer.
Segui.
Número de llicència
vuit, dos, nou, zero, set,
u, quatre.
Rebut. Ampliem l'abast al màxim de 200 milles.
Mira! Ara hi ha més coses.
Però com el trobem?
Però què...? Què es pensa que fa?
Ho heu vist tots, no?
No ho he dit jo. Ha estat ell!
Tinent Go-myung.
I la medalla?
No vull ni una estàtua! Cancel·li-ho immediatament!
Porten més de cent persones a Corea del Nord a la força.
Com a soldat i controlador, no vol salvar aquella pobra gent?
Merda.
- Segui, vinga. - Dispari!
Soc un soldat de les Forces Armades i no he rebut cap ordre oficial.
Vosaltres no sou soldats com jo?
Aquest cabró m'està apuntant.
Ha dinat?
No, no he tingut temps. Estic mort de gana. Sí.
Doncs resulta que el tinc aquí mateix,
però diu no sé què d'una llei.
No ho sé. És complicat. Tinc mal de cap.
Sí. És clar.
Posa-t'hi.
- Qui és? - Hola.
Soc el director d'Intel·ligència, Park Sang-hyeon.
Amb qui parlo?
Senyor.
Tinent Seo Go-myung, del 9è Grup de Seguretat de Comunicacions Aliades.
A la seva disposició.
Intel·ligència.
Al sentir-ho, em van passar dues coses pel cap.
Si m'hi nego...
Comunista! Rata roja!
...em titllaran de roig i em mutilaran.
Veniu aquí!
O seré un soldat mort en un accident.
Jo no conec la llei d'aviació ni res d'això.
Fes el que calgui
perquè l'avió aterri sense més incidents.
Acaba de dir que faci el que calgui, senyor?
Sí.
Fes el que calgui.
Llavors...
puc dir que això és Corea del Nord?
Malparit!
I tu dius que ets un soldat de les Forces Armades, desgraciat?
Saps que et podrien castigar immediatament pel que acabes de dir, no?
Digues al Ningú que s'hi posi.
Veu? Ja li deia jo que era l'única manera.
Sí, entesos.
Sí, és clar.
És clar, sí.
Llavors, Intel·ligència ho aprova?
Què fas aquí dret com si tinguessis un pal ficat pel cul?
No treballes?
Segur...?
Segur que és bona idea?
I a qui li importa?
Si tot se'n va a la merda, ens menjarem les nostres paraules.
Què esteu esperant, soldats?
Seguiu-me.
- Vinga! No tenim temps per perdre. - Sí, senyor.
Hòstia puta.
On collons sou?
Gràcies per la seva paciència i col·laboració.
Ens acostem a Pyongyang. Tinguin paciència.
Quan arribem a Pyongyang,
demanarem que els retornin a casa sans i estalvis.
Si han d'anar al lavabo, vagin-hi ara.
Després de dinar, recollirem tot el tabac.
Repartirem el tabac a parts iguals al llarg de la tarda.
Espera.
Jo tenia tres paquets de Marlboro, però ell no en té ni un.
No és injust dividir-los igualment?
És per gent com vostè que volem iniciar una revolució.
Vinga amb la revolució.
Quin és l'objectiu de la vostra revolució?
LENINISME
"El capitalisme que només busca l'èxit
provocarà inevitablement discriminació i submissió
i desembocarà en classisme."
Volem derrocar aquest ordre establert
i portar la pau al món.
He sentit que deien que ets el seu líder.
Suposo que això no compta com a classisme.
Què?
Tant se val.
Heu segrestat un avió i ara voleu crear un exèrcit en nom de la pau?
La pau no s'ha de fer forçosament amb mitjans pacífics.
Òndia.
És d'una lògica aclaparadora.
Doncs quasi em convenç.
Amistós 511, 095.
L'he trobat!
Posició prèvia?
- L'Amistós 510 estava a 105, 108 milles. - Entesos.
L'hem detectat aquí i aquí.
Només un caça va a aquesta velocitat.
Això vol dir que el Desconegut 472 davant seu
és l'avió que estem buscant!
Ja ho entenc... Què?
- Què? - Què?
Una aeronau desconeguda ha envaït el nostre espai aeri il·legalment.
Segons el protocol, hem desplegat avions de caça.
Però no ens hauríem de desplegar, segons el protocol.
Les Forces Aèries no coneixen aquesta operació?
Senyor Kim.
CAP DE PERSONAL
Si no ho ordena el president...
Hem desplegat dos caces segons el protocol.
Ja l'haurien d'haver atrapat.
Molt bé.
Molt bona feina. Ben fet.
RESIDÈNCIA DEL CAP DE PERSONAL DEL PRESIDENT
Tenir el cap de les Forces Aèries al meu costat
em tranquil·litza moltíssim, l'hi asseguro.
Si el puc ajudar en res, faré tot el que pugui...
Divisió.
Em cago en tot.
Què passa, senyor? He fet alguna cosa?
No, i ara.
Tu fes que se'ls posin els collons per corbata
i obliga'ls a aterrar a la pista més propera.
I si es neguen a obeir?
Què hauríem de fer llavors?
Empènyer i esclafar!
"Empènyer i escla..."?
Vol dir que els hauríem d'abatre?
Què és això?
- És un caça sud-coreà. - Sud-coreà?
Ens devem haver desviat. Connecta la freqüència d'emergència.
Forces Aèries Coreanes.
Han violat l'espai aeri coreà.
Sigles d'identificació i destí.
Vols Japó 351.
Som una aeronau civil japonesa desarmada.
No pretenem aterrar aquí.
Ens dirigim a l'Aeroport de Pyongyang.
Els han interceptat les Forces Aèries Coreanes.
Descendeixin i mantinguin-se a 9.000.
Què diuen?
Segueixin-me.
Repeteixo:
els han interceptat les Forces Aèries Coreanes.
No poden anar a Pyongyang.
Repeteixo: no poden anar a Pyongyang.
Segueixin...
Què fas?
I si ens abaten?
Si no podem anar a Pyongyang,
morir al cel no és tan terrible.
Es retiren!
Espereu.
És posició d'atac.
- Truqueu a la base d'Osan! - Sí.
- No, no. Tu, gamarús. - Senyor?
Torna a seure.
- He... - Què et penses que fas?
És una operació secreta.
I una merda secreta.
I si hi ha baixes?
No és una missió de rescat?
Seieu tots i poseu-vos el cinturó.
- Prepareu-vos per al pla B. - Merda.
Vinga.
Què esteu fent?
Què ha sigut això?
Crec que era una bandada d'oques.
Tinent Go-myung.
No es precipiti.
Atacar un vol comercial japonès és una declaració de guerra.
Quin boig ho faria?
Què?
No han respost?
Aquests rojos són uns maleducats. És igual la nacionalitat.
Si es neguen a aterrar abans de la línia de demarcació,
feu mitja volta.
Contacte!
Sí!
Se'n van!
Un moment.
Si els caces coreans han girat cua...
Han creuat la línia i han entrat al nostre espai aeri.
Molt bé, camarades!
Els nostres guerrers revolucionaris
volen directes als braços de la República.
Freqüència d'emergència.
I ara què?
Deies que no podíem iniciar el contacte.
Per això el tinent ha obert la freqüència d'emergència.
Quan tornin a trucar, interceptarem la transmissió.
Però i si...?
I si ja estan parlant amb Pyongyang? Dèieu que hi anaven directes.
Segurament no en saben la freqüència.
I això com cony ho saps?
Si els dirigissin,
no s'haurien atrevit a passar per Corea del Sud.
Acabaran utilitzant la freqüència d'emergència.
El problema és que la freqüència de 121,5 MHz és d'ús mundial,
i la pot sentir tothom.
Pyongyang també.
Llavors no ens contactaran directament sinó per una freqüència d'emergències?
I aquells sud-coreans malparits ens sentiran?
Se t'ha menjat la llengua el gat? Contesta!
M'explotarà el cap, amb tant de soroll.
No cridin, si us plau.
Malpa...
Sense una torre de control, ens podríem desviar o xocar.
Però és una freqüència oberta!
I si algú ens escolta?
Vols volar pel cel sense rumb per sempre?
La confrontació entre l'elit dels controladors del Nord i el Sud
és més senzilla del que sembla.
No.
Gens ni mica.
Aquest duel exigeix molta concentració i rapidesa.
Hem de localitzar la trucada entre incomptables transmissions
i prémer aquest botó vermell encara que sigui 0,0000000001 segons abans.
Només així guanyarem aquesta batalla de nervis.
O sigui que, per dir-ho ras i curt,
guanya qui tingui la mà més ràpida.
Per posar-vos un exemple,
és com Clint Eastwood a The Good, the Bad and the Ugly.
S'ha connectat?
L'escolto. Endavant.
Incendi extingit!
Tornem al parc.
A tots els helicòpters dels bombers,
no utilitzin la freqüència d'emergència.
Va, home!
Sempre l'hem fet servir. Deixem-ho així.
És per a emergències!
Ja sabem que els bombers apaguen focs!
Això no és cap emergència, desgraciat!
Quin ximple.
L'idiota del controlador sud-coreà
s'està barallant amb un pilot dels bombers.
És d'esperar d'un peó dels imperialistes dels Estats Units.
Però no haurien d'haver trucat ja?
A totes les estacions, aquí Vols Japó 351.
Aquí Vols Japó 351.
Sol·licitem control d'aproximació a Pyongyang.
Vols Japó 351.
Aquí Pyongyang.
Corea del Sud ens podria escoltar.
La transmissió és molt dèbil i confusa.
Canviï a...
...134.1.
...129.7.
I segueixi les meves instruccions.
Aquí Vols Japó 351.
Freqüència...
134.1.
Freqüència 134.1.
Canvio.
Aquí Vols Japó 351.
Hem passat a la seva freqüència, 134.1.
Vols Japó 351,
tenim visió per radar.
Voli direcció 290 i mantingui's a 9.000 peus.
Dispareu míssils terra-aire i feu-los tornar!
No els abateu. Només aviseu-los, entesos?
Foc!
¿Què...
passa ara?
Detectem sons i llums d'explosius a la ruta.
És per a vostès, camarades.
Benvinguts a la República Popular Democràtica de Corea.
Òndia...
És una salva amb canons?
Líder,
fins i tot la benvinguda és revolucionaria a Corea del Nord, oi?
Sí.
Enhorabona a vostè també.
Ha arribat a 10.000 hores de vol.
Crec que se m'han inflat més les hemorroides.
El tinent Seo, el millor segrestador del món!
Resegrestar un avió sense pujar-hi?
- És una passada, oi? - Sí!
- Has salvat moltes vides. - Sí. Gràcies, senyor.
Es pot comprar hamburgueses amb el preu de les seves vides.
Entesos. Capità, estigui preparat.
Perdona, et pots quedar fins que arribin a Kimpo?
La missió ha tingut èxit. Almenys em podria felicitar.
No coneixes la cita "L'èxit no és definitiu"?
Winston Churchill.
Exacte.
Continua així.
On desapareix ara?
No és cosa teva.
Si no em veus, és que estic treballant.
CAPÍTOL 3 CASTELL DE SORRA
I l'avió estatunidenc de la pista?
No els podem fer enlairar tots
i els amaguem tan bé com podem.
Diria que no n'hi haurà prou.
Mira això. Voleu fer el favor de no encantar-vos?
Això no és com aparcar cotxes, senyor.
Vostè!
No pot arriar la bandera així. Està tota embolicada!
Quan arribarà la bandera del Nord?
D'on es treu una calamitat com aquella?
Talleu!
D'això en dieu actuar?
No era gens realista!
- No podeu... - Senyor!
Demanen per vostè.
Qui collons dona ordres al director a plató?
Veniu!
Ara sí!
Això sí que és realista.
Però l'escena de l'exèrcit coreà no era demà?
Segur que és realista, perquè són soldats de debò.
- Gràcies per venir, director. - És el planificador?
- Sí. - Veurà, com a artista,
és un honor poder servir el meu país.
AEROPORT DE PYONGYANG
Ostres, estan llançant algú a l'aire.
Hurra per Park Sang-hyeon!
Hurra per la República de Corea!
Hurra per Park Sang-hyeon!
Hurra per la República de Corea!
- Ai, l'esquena. - Mireu qui arriba!
La tropa dels vençuts fa entrada.
- N'has muntat una de grossa, Park! - Sí.
El president estarà content.
Però segur que està bé fer veure que això és Corea del Nord?
Salvar vides no és més important que la ideologia?
Seo Go-myung.
Hosti, quin nom!
Feia molt que no veia un jove tan digne de confiança.
Estic tan orgullós i content!
M'han dit que el seu pare va lluitar a la Guerra de Corea.
Sí, senyor!
Va perdre les cames a l'atac amb granades dels rojos, no?
No, senyor. La granada era nostra.
És la tragèdia de la guerra. Comporta sacrificis.
- Però n'estava orgullós. - Oi que sí?
I ara encara n'estarà més.
El seu fill està a punt de ser condecorat amb una medalla.
- Torni a la feina. - Sí, senyor!
Senyor ministre,
per què no el posem davant de tot?
És la fotografia perfecta!
Dues generacions d'herois nacionals.
Molt bé, teniu 30 segons per canviar-vos i reunir-vos fora.
Aquestes senyores són massa refinades.
Així és més realista.
Ja coneix la dita:
"Homes atractius al Sud, dones guapes al Nord."
- No em sona. - Què?
Per què du l'uniforme dels comunistes?
Abans era actor.
Si no puc capturar aquest moment en una cinta,
almenys vull participar-hi.
Això només funcionarà si s'ho creuen.
Qui es creurà que vostè és soldat?
¿Ho diu
perquè estic gras?
- Ajudant de direcció. - Sí.
Això no és discriminació i prejudici?
I tant! Avui en dia no es diuen aquestes coses.
Jo només ho deia! Ja que va de soldat...
És igual. Endavant.
Ja, quin soldat, no? Té tanta panxa que ni es veu la tita.
Jo no he dit això. Li he dit que endavant.
És el meu personatge.
Soc un oficial ben alimentat d'una família adinerada.
El mateix Kim Il Sung està com un porc!
- Entesos? - Sí.
He rodat vuit pel·lícules anticomunistes!
- Vuit! No... - Entesos. Endavant.
Collons.
I a mi què m'importa?
Vols Japó 351,
es troba a 80 milles de l'aeroport.
Descendeixi i mantingui's a 4.000. Mantingui el rumb.
Aquí Vols Japó 351. Ens mantenim a 4.000 i ens apropem.
Vols Japó 351, rebut.
Continuï descendint fins a 2.500.
ILS a pista 14 autoritzat.
Torre de contacte 129.1.
S'acosta a la pista 14. Torre de contacte, esperi.
Bravo!
Puc confiar que s'ocuparà de tot fins que els hostatges hagin sortit?
Com?
Senyor, els EUA controlen el RAPCON
i l'aterratge el controla la nostra torre.
El controlador aeri està a l'espera. No sé si hauria de...
Però què dius?
Fins que els hostatges toquin terra,
tu hauries d'estar al capdavant i posar fi a tot això
per completar el teu arc heroic.
Quan surtin, ens farem una foto de grup aquí
i concedirem entrevistes.
I rebràs una medalla.
Quina gran oportunitat!
L'heroi de Corea, el tinent Seo Go-myung,
entra a Seül mentre un milió de ciutadans li donen la benvinguda.
És l'heroi que ha salvat les vides de 106 passatgers japonesos.
Com se sent?
No soc mereixedor de la paraula "heroi".
Com a membre de les Forces Aèries de Corea,
com a controlador aeri,
només he complert el meu deure.
Em fa mal la panxa.
El tinent Seo Go-myung, l'heroi de Corea!
Per què et rentes les mans abans de cagar?
El senyor Park demana per vostè.
Estimat senyor Park! Està tot preparat.
Entesos. Ben fet.
Vagi a saludar els nostres convidats.
Jo?
Des de quan surt a escena el planificador?
Qui coneix Corea del Nord millor que vostè?
Collons, aquell rumor absurd era veritat?
Quin rumor?
El seu número de resident no surt enlloc.
Corre el rumor que formava part de l'exèrcit del Nord.
I saps que el pare del senyor Park era general?
Entre els soldats comunistes que van capturar en combat,
n'hi havia un que sobresortia, un geni.
- I era el Ningú? - Sí.
En van esborrar tots els registres i l'han utilitzat durant dues generacions.
És absurd.
O sigui que hem capturat rojos amb un roig?
El senyor Park no li hauria donat una nova identitat?
Llavors no seria el seu titella.
Mira.
L'arrossega a tot arreu i li fa fer la feina bruta.
Al final ha decidit unir-se'ns i presenciar un fet històric.
Estic tremolant de l'emoció.
Anirà bé, no?
Ens les hem apanyat per muntar això. Esperem que funcioni.
Aquest matí,
no creia que vindria a Pyongyang.
Aviat tornaràs al Japó.
Gràcies a Déu que no hem hagut de recórrer al pla B.
El pla B?
Molt bé, l'avió s'està apropant!
Equip de benvinguda, sacseu el pompons. Vinga, amb energia!
Càmeres, comenceu a rodar!
Soldats, formin!
Molt bé. Preparats?
Acció!
Vols Japó 351.
Benvinguts a Pyongyang.
Poden obrir la porta i baixar.
No surten?
Calleu!
Camarades de la revolució, benvinguts!
Hem preparat
una conferència de premsa a l'aeroport...
Vols Japó 351, tenen algun problema?
De debò és Pyongyang, això?
Què vol que sigui?
Un camarada ha vist un avió dels EUA a la pista.
He vist clarament "Northwest" a la cua.
Què hi fa un avió capitalista, a la terra de la revolució?
És un avió trampa.
Enviarem soldats de la revolució com vostè als Estats Units.
Atacaran els EUA directament?
Corea del Nord és una passada.
Sí.
Líder.
Mira això!
Què?
Un negre?
Ens està mirant
mentre es menja una hamburguesa.
Aquell idiota.
És de l'exèrcit soviètic destacat a Pyongyang.
Hi ha gent negra a la Unió Soviètica?
No he sentit que hi hagi gent negra allà.
Però jo tampoc he sentit que no n'hi hagi.
Crec que n'hi podria haver.
És un país enorme.
Això creus?
Mireu fora.
Està clar que és Pyongyang.
Ei.
Deixa'm donar-te un consell.
No t'hauries de creure tot el que veus.
Jo creia que els meus pares s'estimaven!
Busca un passatger que tingui una ràdio.
Aleksandr Puixkin era negre.
Qui és aquest?
El pare de la literatura russa moderna.
És cultura general per a un seguidor soviètic.
Cultura general...
Senyores i senyors,
els voldria fer una pregunta de cultura general.
Pel que sé,
estan duent a terme un pla econòmic quinquennal.
Per quin any van?
Crec que es confon.
El pla econòmic quinquennal,
que ens va sobrevolar com una bèstia alada,
es va acabar fa deu anys.
Llavors,
quan es l'aniversari del líder suprem?
El nostre estimat camarada Kim Il Sung...
No! Vostè no.
Aquell d'allà.
Tu! El gras.
Et parlo a tu, porquet! Deixa de buscar!
Contesta'm! Quan és l'aniversari del líder suprem?
Jo...
no parlo...
japonès.
Això és...?
Això és Pyongyang?
Sí o no?
Sí.
Això és Pyongyang? Sí o no?
Líder! He trobat una ràdio...
Sí o no?
Això és Pyongyang? Sí o no?
Sí o no?
- Sí! - Sí o no?
Louis Armstrong.
Això és música capitalista dels EUA!
Sí o no?
Què collons diu?
Pedra, paper, tisores?
Sí o no?
No.
CAPÍTOL 4 MALES NOTÍCIES
Un avió japonès segrestat per rojos i direcció Corea del Nord
ha aterrat d'emergència a Kimpo.
Ja en tenim prou amb el Nord.
Ara també venen (...) rojos japonesos?
Que se'n vagin a la terra roja!
Els hostatges no són coreans.
Tinc por que sacrifiquin els nostres soldats.
Sabia que passaria això.
No calia que posessis llenya al foc.
El president estava ocupant amb assumptes importants,
però ja l'han informat.
És molt conscient de la gravetat de la situació.
I ha assegurat que no es perdrà ni una vida
en terra coreana passi el que passi.
No entens què vol el president?
No son ciutadans coreans.
Vol que l'avió s'enlairi i se'n vagi al Nord!
Vinga, home!
Per què fa quedar el president com una persona despietada i inhumana?
Segur que vol negociar i que surtin de l'avió.
Crec que estem perdent.
Qui té raó?
El que vol és que ho resolguin sense tocar-li els nassos.
Doncs decidim les intencions del president democràticament.
La regla de la majoria.
Alçant la mà? Està bé, això?
El Japó envia el ministre de Transports Sugimoto
i el viceministre de Transports Ishida a Corea per col·laborar en la situació.
Primera vegada a Corea?
Fa només 25 anys, tot era nostre, també aquest aeroport.
O sigui que tots els oficials parlen japonès.
No necessita intèrpret.
Com ha acabat aquí aquest avió?
"El pla no ha tingut èxit.
Assumireu la culpa
si hi acaba havent morts?"
Segurament això és el que pensa el president ara mateix.
Té raó. I tampoc li agradarà el procés.
Els japonesos arribaran aviat.
Imagineu-vos si descobreixen que ens hem fet passar per un estat roig.
No s'avergonyiria de mirar la bandera?
Vaja, vaja, el nostre tinent Seo Go-myung.
Què?
Com has pogut convertir el nostre gran país en un estat roig?
Però si abans vostè m'ha dit que...
Buscar excuses
és un mal hàbit dels que fracassen.
Saps?
Senyors,
podem donar tota la culpa a la pedra per haver-nos fet entrebancar i caure?
Podem?
Abaixin les mans. Què són, nens?
Una votació?
La regla de la majoria és genial.
Però un país democràtic també ha de respectar la minoria.
Una vegada, el president va dir
que els EUA són el germà gran i Corea i el Japó, germans.
Però aquells desgraciats ens continuen tractant com al fill petit.
Però i si agafem el bou per les banyes i solucionem això?
Ens faran reverències i diran:
"Arigato, arigato."
Així ens convertirem en el segon germà gran del món.
Feu servir el cap!
Té raó!
- Té raó! - Tota la raó!
No se us infla el cor d'orgull?
No hem d'oblidar la nostra història sota cap concepte.
Només de pensar-hi
em bull la sang i he de serrar les dents.
Penseu en la Guerra Imjin.
Penseu en quan aquells desgraciats van envair...
Segur que tenien els seus propis greuges.
- Senyor Kim. - Ministre.
- Quant de temps. - I tant.
Segui, si us plau.
No han informat el nostre govern de l'aterratge del nostre avió comercial.
Era una operació oficial del Govern?
Si fos oficial, n'hauríem informat.
Què? Si no és oficial...
Per desgràcia, sembla...
que algú ha actuat pel seu compte
i els ha fet creure que això era Pyongyang.
Pel seu compte?
Qui?
Jo en soc...
el responsable.
Gràcies.
Ha estat valent i extraordinari.
Tinent Go-myung?
Sí.
Jo només seguia ordres del director Park.
Vaja.
En nom del Govern japonès, té la nostra més sincera gratitud.
No calen tantes formalitats entre germans!
Tinent Seo, és el millor.
Com està la situació?
Com que s'han quedat sense electricitat, ens deuran contactar aviat.
El pla B?
Deies que eres metge, no?
Què creu que planegen?
No ho sé.
Escolta.
I si els demanes que engeguin el motor a canvi d'hostatges?
Vull parlar amb la persona que ens ha fet aterrar.
Sí, l'escolto.
No és la mateixa veu.
Jo soc qui mana.
Doncs ets tu qui ens ha enganyat?
Era un pla per salvar vides innocents.
Primer,
allibera els passatgers i podrem discutir les condicions...
Parlem en persona.
Si tu ets qui ens ha fet aterrar,
hauries de ser aquí en persona.
Dins l'avió?
Vine sol i desarmat.
Si no vens d'aquí 30 minuts,
decapitarem un hostatge cada deu minuts i en llençarem els caps.
Tallo.
Estarà bé sol?
Per desgràcia,
volen parlar amb la persona
que els ha fet aterrar aquí.
Són molt perspicaços.
No esperava que recordessin la seva veu.
Demà hauríem de rebre ordres de la Casa Blava.
Has de guanyar temps.
Primer em fot una hòstia i ara em fa fer la feina bruta?
La meva feina era fer aterrar l'avió. La meva missió ha tingut èxit!
Tens raó. El que ha fracassat soc jo. Millor?
No em toqui.
El fracàs s'encomana.
Ostres. No et sembla que t'has passat?
M'has ferit els sentiments.
Compte! La pintura està fresca i rellisca.
Entra.
O sigui que tu ets el controlador mentider.
Podries abaixar la llanterna?
El motor s'ha apagat perquè ens has fet aterrar.
L'estan tornat a connectar. L'electricitat tornarà aviat.
Sabia que enviarien algú com tu.
És típic de buròcrates obsessos del rang.
Sabies que algú com jo no té cap poder.
Per què m'has fet venir?
Volia...
ensenyar-te les seves cares en persona.
Mira-les atentament, controlador mentider.
Són les persones que moriran per les teves mentides.
Si no et vols convertir en un assassí,
envia tothom a Pyongyang ara mateix.
Ara mateix fa mal temps i és massa fosc...
Idiota!
Ja ens has enganyat una vegada.
Doncs pregunta-ho al pilot.
A més,
si creueu la línia de demarcació ara,
què penseu fer amb els canons antiaeris que la recorren?
Si us abaten,
no recuperaran ni un cadàver.
Hem fet el que hem pogut. Hem de fer un pas enrere
i fer cas al senyor Kim.
Enviar-los al Nord.
T'explicaré una cosa.
No faig marxa enrere ni quan condueixo. Per què?
Perquè em fa sentir com si sempre m'equivoqués de camí
i em foto de mala llet!
Si dic que vaig per aquí, aquest és el camí correcte.
I hauria de continuar sent-ho.
Aquesta és la teva feina, estimat company.
Em preocupa que, si esclata una bomba,
n'hi donin la culpa a vostè.
Una paraula meva, i premerà el botó.
Però no ho faràs.
Perquè no hi guanyaries res.
Aquest és el nostre pla B.
Ens reduirem a cendres
i ensenyarem al món sencer la nostra voluntat revolucionària.
D'aquesta manera,
hi haurà un segon
i un tercer Joe del demà que segueixi els nostres passos.
Joe del demà?
El del manga?
Coneixes Ashita no Joe?
És clar que sí.
És una obra mestra.
Sí.
Sobretot el final.
- Sí, exacte! - Oi?
Jo crec que, al final,
el Joe no es mor.
- Què? - No.
Va morir.
Creus que donar la pròpia vida és fàcil?
No s'atreviran a fer-la detonar.
Però parlem clar. Si explota, no és culpa meva.
Soc jo qui resa desesperadament perquè no exploti.
La meva vida...
és la vostra data límit.
Si no arribem a Pyongyang,
moriré igualment.
Com està?
Ha evitat els òrgans vitals, tal com li he ensenyat.
Si aturem l'hemorràgia, podria viure un altre dia.
Ho sents, líder?
L'he clavat!
Estan sonats.
Teniu fins demà al migdia.
Si us passeu ni que sigui un segon,
l'avió explotarà.
I el mateix si el líder mor abans.
Si us plau.
Si us plau, enviï'ns a Pyongyang.
Almenys així
no morirem!
Els capitalistes
només veieu el preu i no el valor real de les persones.
Tinc curiositat.
Quin preu posareu a les vides dels passatgers?
Ja li he dit que relliscava, senyor!
Em cago en tot!
Doncs haver-hi escampat serradures, malparit!
Ben fet, tinent Seo.
Tenim temps de sobres fins demà al migdia.
Diuen que es neguen a negociar fins llavors.
- A mes... - Què us deia?
- Els hem de fer marxar! - Si us plau!
Al Nord han dit que els rebrien encantats. Enviem-los-els!
És ventresca?
Corea del Nord ha fet una declaració?
Aquesta és menys greixosa que aquesta.
- Aquesta? - És bona.
Quina era la situació a l'avió?
Com eren els segrestadors?
Semblaven prou perillosos per immolar-se?
No.
Només eren nens inconscients.
Eh!
N'assumireu la culpa si les coses van malament?
Però si ho ha vist amb els seus propis ulls.
Si els prometem en nom del president
que els enviarem al Nord
quan alliberin els passatgers,
problema solucionat.
Per què no truquem al president ara mateix?
Ara mateix...
deu ser al llit.
- Com? - Però...
s'aixeca ben d'hora.
- Com? Diu que esperem? - És un hàbit sa.
- Aquí? - Fem un cigarret.
- Però... - Tranquil.
Si tot se'n va en orris,
en culparem aquests coreans del dimoni.
- No encenguis el vesper. - Però, si tot va bé,
Corea haurà resolt el que nosaltres no hem pogut resoldre.
Segurament ens exigiran un gran favor.
Ja t'ho he dit. Si no em veus, estic treballant.
Esperi. Hi ha un passatger coreà a bord?
De debò?
No ho sabia.
És una suposició basada en el nom. Només una suposició.
L'he encerclat aquí.
Yuuno Baku.
Però si és un nom japonès.
Però en l'ordre anglès: el cognom va segon.
Baku Yuuno. Baku Yuno.
Park Yun-ho.
No sigui ridícul! Això és una bestiesa.
Doni'm això.
Qui em va parir! Fora!
Quines bestieses. Se'n fot de les notícies?
Com s'atreveix a riure's de les notícies avui en dia?
Soc periodista acreditat, entesos?
- Director! - Què? Què vol?
Sap quina és la meva especialitat, no?
- Trobar rojos. - No.
Fer passar gent normal per rojos.
Tampoc cal que es posi així, home.
Sé molt bé que els mitjans no haurien de mentir.
Per això li dic que és una suposició.
Avui han trobar el nom Park Yun-ho, suposadament un home coreanojaponès,
a la llista de passatgers de l'avió japonès de l'Aeroport de Kimpo.
Ah, i afegeixi-hi aquest titular de fa tres mesos.
Aquest incident és semblant al segrest de l'YS-11
que l'exèrcit d'ocupació nord-coreà va perpetrar fa només tres mesos.
Ens van tancar un per un i ens van sotmetre a tortura elèctrica.
Què et sembla?
Et toca la fibra?
O sigui que...
aquesta història és mentida?
Quina importància té?
La lluna està preciosa aquesta nit.
Potser la cara fosca de la Lluna no és tan bonica.
Saps que mai veurem la cara fosca de la Lluna?
Perquè està en rotació síncrona.
Era una pregunta filosòfica, no científica.
"De vegades, la veritat rau a la cara fosca de la Lluna.
Però la visible no és ficció."
Truman Shady.
- No et sona? - És clar que sí!
Pot passar de tot, però la gent només creu el que veu.
I aquesta és la veritat, com a les notícies.
No siguis llunàtic. Es miri per on es miri, és la Lluna.
És vostè qui diu bestieses, no jo!
Jo no soc cap bèstia!
Ja ha arribat.
Gràcies per venir a aquestes hores.
És encara més guapa en persona.
Què és el que vol que faci?
Només explicar la veritat, res més.
- I els altres? - Ja venen.
Necessitem el que van electrocutar.
Encara els intentem salvar la vida, no?
Vagi passant. Ens trobem allà.
Per aquí, si us plau.
Tot s'arreglarà quan el president doni l'ordre.
I si no la dona?
Llavors què passa?
Com has dit, són uns nens inconscients.
No ho has dit perquè es quedessin?
AEROPORT INTERNACIONAL DE KIMPO
Els 66 dies que vaig passar a Corea del Nord
em van fer sentir infrahumana.
De vegades, fins i tot la veritat menteix.
Creia...
que estaria millor morta.
I les mentides també diuen la veritat.
Hem parlat amb l'ambaixada de Corea al Japó
i hem pogut confirmar
que actualment hi ha tretze residents anomenats Park Yun-ho.
L'exèrcit d'ocupació
em va torturar i electrocutar.
Estic rebent tractament en un hospital psiquiàtric.
És molt probable que el senyor Park Yun-ho
pateixi el mateix destí que jo.
Fets reals,
una mica de creativitat i la voluntat de creure.
Si aquests tres factors conflueixen...
Em cago en els comunistes del Nord!
- Sí! - Destrosseu-los!
Hi ha hagut una manifestació anticomunista a l'aeroport.
El poble clama pau i llibertat.
I exigeix l'alliberament de Park Yun-ho i altres passatgers.
Quines vistes!
El coreans desborden amor, emoció i energia.
Ens han informat que ja venen de la Casa Blava.
Segur que està preocupat per les eleccions de l'any vinent.
¿No diríeu
que aquest és el cim de la democràcia?
Vindrà ell mateix?
No.
El president no ha pogut venir per un motiu desconegut,
però ve la primera dama en lloc seu.
Podríeu fer les fotos des de l'esquerra?
És el meu costat bo.
El president està indisposat.
Com? Està malalt?
No es preocupin.
Com pot dir això?
Si és greu, podria ser un desastre nacional.
Té...
molta ressaca.
Va beure massa.
Envieu algú immediatament
a buscar un remei al mont Taebaek.
El president...
està més preocupat per aquesta crisi que per la seva ressaca.
Ja saben que aguanta l'alcohol millor que la majoria d'homes adults.
Vostè deu ser el controlador.
La República de Corea mai oblidarà el seu servei.
Gràcies, senyora.
Pobra gent.
No em puc ni imaginar la por que deuen estar passant allà dins.
Però m'han dit que hi havia
gent que els volia enviar al Nord.
El president no volia baixes en territori...
Al Nord!
Sabeu els horrors que passen el Nord?
Va apuntar a l'est, no al nord,
però ningú no va dir res.
Qui estigués d'acord a enviar-los al Nord, que marxi.
No es mereixen ser aquí.
Senyora, només volíem...
Que marxin!
Està com una puta cabra!
Sabeu què? Espero que exploti!
Que exploti.
Senyora.
Corea del Nord ha garantit la seguretat dels nostres ciutadans.
Viceministre, de debò confia en els comunistes?
I vostès?
- No, senyora! - No!
Fa vint anys...
en un matí tranquil de diumenge, el 25 de juny de 1950,
l'exèrcit comunista va irrompre des del nord.
Va cobrir aquesta terra de sang i es va endur innumerables vides.
Jo no ho oblidaré mai.
No podem tornar...
a confiar en aquells dimonis comunistes.
El nostre heroi anticomunista,
Lee Seung-bok, només era un nen,
però les seves últimes paraules abans de morir a mans dels espies van ser...
- "Odio el comunisme!" - "Odio el comunisme!"
En nom del president, dono la següent ordre.
Quan alliberin els passatgers, se'n podran anar a pastar al Nord.
Això és tot.
Hurra!
- Hurra! - Hurra!
- Per fi les rodes... - Tornen a girar.
Bones notícies!
Aquest document
assegura que podreu marxar a Corea del Nord
quan hagueu alliberat tothom.
Ho ha confirmat el Govern de la República de Corea!
Idiota! Em prens el pèl?
Vols que ens creguem un tros de paper?
Ens atacareu si alliberem tothom!
És veritat.
Allibereu els passatgers
i podreu anar on vulgueu!
Hem passat una cosa per alt.
Ja ningú creia el controlador mentider.
Només els alliberarem quan arribem a Corea del Nord.
Si no, l'avió explotarà a les dotze en punt. Tallo.
Merda.
No, líder!
Si et mors abans de les dotze, et mato!
Vaig mentir.
Aquells desgraciats estan com un llum.
Si aquella bomba esclata...
jo seré el responsable de les morts.
Et dones massa importància.
Nosaltres només seguíem ordres.
Justificar-ho d'aquesta manera el fa dormir millor a les nits?
Justificar-se és un instint de supervivència.
Seria dur viure sense justificar-se.
Considerant la situació,
no hauríem de fer alguna cosa?
Ara mateix,
estava resant.
Resant?
Fem una reunió.
Fem una reunió!
Quina reunió?
No podem desobeir les ordres del president!
O sigui que es limita a resar?
Resar?
Resar ho soluciona?
Millorarà la situació? Farà canviar el president d'opinió?
Què fas?
Almenys els hauria de dir que els enviïn al Nord.
Calma't. Només ets un controlador.
Almenys no soc un ningú.
Si no puc donar la meva opinió, això és una dictadura.
Una dictadura?
Almenys nosaltres no coronem i reverenciem reis com vosaltres.
- No ho tradueixis. - Almenys no coronem reis.
Senyor Park, s'adona que ha comès una ofensa diplomàtica, oi?
Què ha fet?
M'ha pegat?
Ostres. Ho ha vist?
Ho ha vist, no?
Va pegant la gent pel món.
No ho ha vist ningú?
De debò? No ho ha vist ningú?
Jo sí!
Ho he vist amb els meus propis ulls.
- Sí? - Sí!
Això ja no és una ofensa. És una provocació militar!
D'ara endavant, parlem en coreà.
Som a la República de Corea!
- Senyor Park. - Tinent Seo.
Tu ho entens, no? Això és la llei del més fort!
No s'atreviran a detonar-la. No els hi truquis.
Contesta.
Que em contestis, mitja merda.
Resar?
Resar no canvia res!
Imbècils!
Imbècils! Idiotes rematats! Feu servir el cap!
No teniu neurones? Teniu el cap buit?
Exploti o no la bomba, el resultat ja s'ha decidit.
Hauria de marxar.
De debò creus que la faran explotar?
No, oi?
És clar que no.
Però, si passa alguna cosa,
tot recau en el comandant de camp.
És veritat! El comandant de camp. Com s'atreveix aquest...?
Espera.
Soc jo, no?
És clar que no.
Vostè és qui el designa.
Tenim molts assumptes urgents que hem deixat de banda.
Torneu a les vostres posicions.
- Serviu el país amb tot el cor! - Som-hi!
Caps de suro!
Quin sentit té resar?
La religió...
és un negoci que no falla mai, no li sembla?
Les persones desesperades recorren a Déu...
No teniu dret a burlar-vos de mi!
No teniu cap pla!
¿Era diferent
al seu país, senyor?
Estic furiós.
No puc fer res...
tret de quedar-me observant.
Aquesta sensació d'impotència...
Té alguna cosa a dir a les víctimes?
Tinent Seo Go-myung, algun comentari?
L'acusat va contribuir a la mort de 106 innocents
i queda sentenciat a mort.
Es pot saber per què trenques coses?
- No hi penses parlar? - No ha...?
No ha sentit el director? Diu que no!
El director ja no hi és.
Com és?
Fill de la gran puta!
Què vol que faci? Ara vol que me n'encarregui jo?
Què collons vol que faci?
Va i em designa comandant de camp!
Has sigut tu, no? Malparit! M'has carregat el mort!
Ministre,
és cert que això és un desastre,
però la pregunta és: de qui és la culpa?
Per què sempre és del comandant de camp?
El que ha ignorat les ordres i ha provocat aquest desastre
és just allà.
- Què fa? - Tu, carallot,
com ho penses solucionar?
Vols Japó 351.
Aquí torre de control de Kimpo.
L'exèrcit s'està retirant.
És la vostra resposta?
No us mentiré.
La condició segueix en peu.
Com us he dit abans, si allibereu els hostatges,
tothom sobreviurà.
No intentis guanyar temps.
El líder...
tampoc té gaire temps.
Us rendireu tan fàcilment?
El Joe del demà va lluitar fins al final.
Tens raó, controlador mentider.
El Joe del demà
va cremar fins a quedar reduït a cendres.
Després d'aquella mort, no va quedar res.
Cap cos mig cremat.
Només cendres blanques.
Encara que al final no va guanyar,
va valdre la pena i va tenir sentit.
El Joe del demà no va morir!
L'il·lustrador no ho va pintar!
Per això sembla que es tornés blanc i morís.
Si us plau.
Trobem-nos i parlem.
Tornaré a entrar!
Merda!
Hem fet tot el que hem pogut.
Al final, de vegades s'han de fer sacrificis.
QUATRE MINUTS PER A L'EXPLOSIÓ
No sé si els volia salvar
o només volia no matar-los.
Em van arrossegar aquí sense avisar, vaig idear un pla absurd...
Puc dir que això és Corea del Nord?
Vaig segrestar les ones de ràdio
i vaig transformar Kimpo en Pyongyang.
Potser mai seré un heroi,
però no volia convertir-me en un assassí.
Si us plau, no!
No!
FA QUATRE MINUTS
Al final,
de vegades s'han de fer sacrificis.
Sacrificis?
En altres paraules,
responsabilitzar-se.
Com el noi que acaba de sortir corrents.
Ell no ha resat.
Ha actuat.
Em senten?
Soc Shinichi Ishida, viceministre de Transports.
Sol·licito un intercanvi d'hostatges.
Jo aniré a Pyongyang amb vostès.
Com a viceministre de Transports, puc ser el seu bitllet a Pyongyang.
No.
No, si us plau!
No!
Quin mal.
Has fet una bona feina,
controlador mentider.
Els comunistes, que havien jurat abatre el classisme i el capitalisme,
van acabar donant el mateix valor a la vida de més de cent civils
que a la d'un viceministre japonès.
Gràcies al Govern, la temerària Facció de l'Exèrcit Roig ha alliberat
més de 50 hostatges japonesos
que han sortit més o menys en bon estat de salut.
Pensa que són unes vacancetes.
A Corea del Nord?
Això no són vacances.
Però, a canvi,
l'exèrcit d'ocupació de Corea del Nord ara reté el viceministre Ishida.
Quan el viceministre ha pujat a l'avió,
la resta de passatgers han pogut tornar amb les seves famílies.
Senyor president, com va la ressaca?
CAPÍTOL 5 BONES NOTÍCIES
Vam segrestar la seva transmissió.
Ells van segrestar un avió físicament
i nosaltres vam segrestar les ones de ràdio invisibles.
Quan diu "nosaltres", a qui més es refereix, tinent?
En totes les grans operacions...
sempre hi ha gent que treballa incansablement en l'anonimat.
Deixem-ho aquí.
O sigui que l'avió no va aterrar aquí per error,
sinó gràcies als esforços deliberats del Govern.
Això no comportarà represàlies de Nord?
La República de Corea
continua la seva aliança amb els EUA
i no s'inclinarà davant de cap amenaça nord-coreana.
És un heroi que ha salvat 106 vides. Què té previst ara?
Primer, acabar el torn d'avui.
Després tornaré a la base
i em veuré a les notícies de les nou.
Hosti.
No podia més.
Ni que això fos casa seva.
Eh, espera'm!
Em va utilitzar per commoure el ministre japonès, no?
No sabia si funcionaria.
Però semblàveu els més honestos.
Suposo que a casa seva hi ha lavabo.
Tinc una bona notícia i una mala notícia.
Quina vols primer?
No m'espanti així.
Em guardo la bona pel final.
Doncs començaré per la dolenta.
Van aterrar a Pyongyang ahir.
Tornaran el viceministre i els pilots sans i estalvis.
Genial. I per què són males notícies?
Hem rebut informació dels nostres espies.
Les pistoles i les bombes que tenien...
eren falses.
Què?
Això no té sentit.
Mai vam tenir la intenció
de matar els passatgers.
Si no arribàvem a Pyongyang,
ens hauríem suïcidat amb l'espasa japonesa.
Aquest era el nostre pla B.
Llavors, els vam salvar la vida.
I la bona notícia?
És sobre la ressaca del president.
Va beure amb l'ambaixador dels EUA.
Resulta que els EUA iniciaran converses amb els soviètics.
És bon senyal.
A aquest pas, encara ens reunificarem amb el Nord.
Oi que són bones notícies?
O sigui que els EUA no volen que ens enfrontem al Nord?
És això?
Les caces al vol.
Oficialment, no hi hem estat implicats.
No sigui ridícul.
Corea del Nord no s'ho empassarà.
Ens han de seguir el corrent per fer contents els soviètics.
Llavors...
no m'ascendiran?
I les medalles?
Em quedo sense res?
Ni l'entrevista d'avui.
Collons. Em cago en tot.
Hòstia puta. I això és una bona notícia?
Tot ha acabat bé i no ha mort ningú.
Tu tampoc.
M'amenaça perquè tanqui la boca, no?
I si no ho faig?
Ja ho saps.
És així com se sent sempre?
Ja t'ho vaig dir.
Continua sent la Lluna.
No li cal cap nom per existir.
Tampoc li cal reconeixement per tenir sentit.
El que vas fer,
en si mateix,
va valdre la pena.
Els herois que van salvar més de cent passatgers han tornat.
Shinichi Ishida, viceministre de Transports,
es va intercanviar pels hostatges a Kimpo, Corea,
i va salvar 106 vides.
Els nostres herois, el capità Kubo i el copilot Maeda,
van fer un aterratge d'emergència a Itazuke i van salvar 23 vides.
No em mereixo ser tractat d'heroi.
Com a viceministre, només vaig complir el meu deure.
Després de suportar 10.000 hores de vol,
pateixo d'hemorroides.
És el millor!
Però, ara mateix,
n'estic orgullós.
Ha estat un honor servir amb les seves hemorroides!
"De vegades, la veritat rau a la cara fosca de la Lluna.
Però això no vol dir que la visible sigui ficció."
Truman Shady.
Sí...
- És la Lluna. - Li vull confessar una cosa.
No coneixia aquesta cita de Truman Shady.
- Normal. - És la Lluna.
Perquè me la vaig inventar.
Tatxan!
Per cert,
per què has triat aquest nom?
CARNET DE RESIDENT CHOI GO-MYUNG
Perquè sí.
Vols saber qui és Truman Shady?
No té importància.
No és...
ningú.
FICCIÓ INSPIRADA EN FETS REALS
QUALSEVOL SEMBLANÇA AMB LA REALITAT ÉS PURA COINCIDÈNCIA
Subtítols: Maria Romero Soronellas