Tai, ką išvysite, gali būti pavojinga, nelegalu, neetiška,
niekinga, neprotinga, amoralu ir absoliučiai kvaila.
Bet visa tai tiesa.
Kaip ir.
THE SUNCRUZ IX KAZINO LAIVE
FLORIDOS BARŽŲ KANALAS
Manė, kad gali pavogti mano šunį ir išsisukti?
Lindai prie šuns.
Dabar metas kerštui.
FLORIDA KERŠTAS
APSAUGA
Smogsiu ir greitai pasišalinsiu.
Na, idealu būtų užlipti, perjungti į autopilotą...
...ir plaukti į vakarus,
pavogti visą prakeiktą kazino.
Veiksmas sukelia reakciją.
Lysi prie mano šunų, sulauksi reakcijos.
Jie sulaukė reakcijos.
Aš Kenetas „Spydis“ Raulersonas...
SPYDIS
Aš iš Krekertauno, Floridos.
ISTORINIS KREKERTAUNAS
PIKTAS ŠUO
Gimiau Helovino naktį.
Iš tikro, gimiau per 30 sekundžių.
Gydytojas vijosi koridoriumi, kad pliaukštelėtų per užpakalį.
Lėkiau 10 machų greičiu su liepsnojančiais plaukais.
Visą gyvenimą.
Buvau priklausomas tik nuo adrenalino.
Padariau beveik visus įmanomus nusikaltimus.
Nuo bankų apiplėšimų ir šantažo iki sunkių užpuolimų su ginklu.
Net buvau su mirtinu sprogmeniu.
Susprogdinau barą.
Sulyginau su žeme. Liko tik ledų aparatas.
Pagrobiau vieno vaikino brolį, verčiau mokėti išpirką.
Tariamai.
Tokie dabartiniai kaltinimai.
Lipk.
Pažiūrėk.
Buvau sudėtingose situacijose.
Šūdas!
Pridariau kvailų dalykų.
Šį kartą suėmėte ne tą žmogų.
Per visus tuos nuotykius nė karto nebuvo šauta.
Niekas nebuvo rimtai sužeistas.
Nebent skaudėjo galvą.
KALTINAMI ŠANTAŽU ĮTARIAMI BANKO APIPLĖŠIMU
Girdėjome istorijų, kad Spydis slapstosi.
Visada pagalvodavau: „Dieve, koks jis įdomus žmogus.“
Bet kartu ir bijojau jo.
Aš Džesika Kait. Augau šalia Spydžio Raulersono.
DŽESIKA TINKLALAIDĖS VEDĖJA
Kai buvau vaikas, jo nepažinojau, bet žinojau istorijas.
Žinojau jo legendą.
Du kartus buvau pabėgėlis.
Pirmą kartą nuo 1985 iki 1989.
Antrą, nuo 1997 iki 2006.
Gerai, klausyk.
Antrą kartą buvo žymiai sunkiau,
nes turėjau palikti savo mylimą kalę Šėją.
Šėja, tu esi geriausias šuo.
Girdi mane? Bet turiu keliauti.
Šėja yra priežastis,
kodėl prasidėjo istorija, kurią jums pasakosiu.
Voltas buvo vienintelis draugas, kuriam galėjau patikėti Šėją.
Gali pasikliauti manimi, Spydi.
Taip. O tavo berniukas?
Džeredas buvo jo sūnus.
Jam... buvo gal 18 ar 19 metų. Nesu tikras.
Man 36 metai.
Žinojo, kad man ji labai rūpi, todėl paėmė ją.
Pasirūpinsim ja.
Gerai. Myliu tave, Šėja.
Vienas pareigūnas negalėjo manęs pakęsti.
Mane domina Spydis.
Keista taip sakyti.
Jo vardas Bilas. FDLE specialusis agentas.
FDLE - „Floridos teisėsaugos departamentas“.
Jie paėmė Šėją, laikė ją įkaite.
FDLE pasakė Spydžiui:
„Jei pats nepasiduosi, mes užmigdysime šiuos šunis.“
Buvau piktas.
Aš piktas.
Negali paimti svetimų žmonių šunų ir juos šaltakraujiškai nužudyti.
Esu labai įsiutęs.
Tai tau brangiai kainuos.
Nusivežiau žmoną į SunCruz ir...
Nekantravo laimėti aukso puodą.
Tuomet pradėjau planuoti pavogti tą SunCruz kazino laivą.
Rezervuokite vietą SunCruz kazino.
Reisai vyksta du kartus per dieną iš Martos uosto...
Jo galva, taip jis atsilygino.
Akis už akį.
Man tai nelogiška, bet Spydžiui nekilo abejonių.
Pavogei šunį, nudėsiu tavo katę.
Ir nudėjau jų prakeiktą katę.
- Rezervacija numeriu 1-800-47... - Velniop.
Suplanavau tobulą planą, kaip apiplėšti tą kazino.
Du šimtai penkiasdešimt tūkstančių dolerių.
Nes tai turėjo būti rimta.
Žinojau, kad toje valtyje yra 250 000 dolerių,
ir ketinau paimti viską.
Be to, draugas Voltas turėjo padėti.
Gali pasikliauti manimi.
Aš rimtai, Voltai, jokio gėrimo. Jokio gėrimo.
Prisiekiu mamos kapu, niekada tavęs nenuvilsiu.
Gerai.
Pirmas žingsnis - naktinis sargas.
Reikėjo jo kortelės.
SUNCRUZ KAZINO APSAUGA
Kur mano ginklas?
Jis buvo stambesnis vyras.
Paprasta.
Gerai, einam.
Tobulas planas buvo patekti prie didžiojo seifo...
Einam.
Taip.
...paimti pinigus...
...įjungti laive autopilotą...
...ir plaukti į vakarus.
Ketinai pavogti kazino laivą?
Ketinau pavogti laivą.
Taip, šimtu procentų.
Šimtu procentų norėjau pavogti visą laivą.
Gerai?
Toks buvo planas idealiu atveju, bet viskas įvyko kitaip.
Merfio dėsnis: jei kas nors gali nepavykti - nepavyks.
Ir, kaip ir pagal Merfio dėsnį, viskas susiklostė labai blogai.
APIPLĖŠIMO NAKTIS
Tobulas planas, bet buvo šitaip.
Ei, Voltai!
Ei.
Voltai, pasirengęs?
Apiplėšimo naktį nuvykstu pas Voltą.
Aš blaivas. Aš pasiruošęs.
O jis girtas kaip šliurė.
Šūdas.
Kai per žinias praneša
apie apiplėšimą ar banko užpuolimą,
tai neprimena filmų.
BLEINAS BUVĘS VIRŠININKO PAVADUOTOJAS
Aš Bleinas Koralis. Policijoje išdirbau 35 metus.
Dabar esu licencijuotas privatus tyrėjas.
Man reikia pistoleto.
Prakeiktas daiktas.
Dauguma jų nėra genijai,
kitaip nedarytų tokių dalykų.
Sakiau: „Šiąnakt metas veikti.“
Šiąnakt metas veikti! Voltai, sakei, galiu pasikliauti tavimi.
Prisiekiu, gali pasikliauti,
sakau tau, niekada tavęs neišdaviau.
Sakiau jam: „Voltai, negaliu vežtis tokio.
Tu per girtas.“
Aš per girtas?
Duok raktus. Bent paskolink mašiną.
Kerštas nesikuria.
KERŠTAS
Po galais!
Palauk. Turiu idėją.
Sakė: „Imk Džeredą. Padės.“
Džeredas.
Džeredas vienintelis galėjo vykti. Pagalvojau: „Gerai, tiek to.“
Neturėjau pasirinkimo.
Pasiėmiau Džeredą.
O tai buvo didelė klaida.
Niekada nematai „Misijos: Neįmanoma“
ar „Oušeno vienuoliktuko“ tipo gaujų.
Paprastai tuo pačiu metu veikiančių smegenų ląstelių būna labai mažai.
Taigi priėjau arčiau priekabos,
prie galinės dalies.
Džeredas arti manęs.
Sakiau: „Būk prie manęs.“ Pašnibždėjau jam.
Gerai, būk prie manęs.
Gerai.
Giliai įkvėpiau...
Trys, du, vienas, einam.
Gerai, pakelk rankas. Mesk spurgą ir kavą, šunsnuki.
Sakiau jam, tai plėšimas. Tai rimta.
- Tai plėšimas. Tai rimta. - Tu šunsnukis!
Tada įsiveržia užsidegęs Džeredas.
Po galais, Džeredai, patrauk ginklą!
Ką?
Patrauk nuo manęs! Duok lipnią juostą.
- Lipni juosta. Taip. - Nagi. Greitai.
Turėjome tik apsukti jį lipnia juosta.
- Greitai! - Taip, imu!
Bet kol tai vyko...
Sargas staiga pasilenkė,
lyg kažko siektų.
Todėl parverčiau jį ant žemės.
Ji kažkur čia.
Duok prakeiktą lipnią juostą!
Taip, kažkur čia. Palauk.
Po galais, Džeredai!
Greitai! Mesk čia!
Turėjau smogti jam.
Radau!
Vėlgi, proto nėra per daug.
Kai apvyniojau ir pritvirtinau...
Nieko nematau.
- Aš irgi. - Velnias. Po galais.
- Kas nutiko? - Einam. Nagi.
Gerai.
Nustok kvailioti.
Pavogiau degiklį.
Gerai. Viskas gerai.
- Einam. Nagi. - Labai sunku.
Acetileno degiklį.
- Gerai. - Taip.
Nusinešiau jį prie seifo ir...
uždegiau jį, padegiau.
Tiesiog bandžiau pradeginti skylę.
Bandžiau įlysti į jį.
Ir nieko, žmogau, nieko.
Šūdas! Po galais!
Neįvertinau, koks didelis ir kietas buvo seifas.
Turbūt plieninis.
Ką darysim?
Tylėk, Džeredai! Bandau mąstyti.
Mąstau.
Jau žinojau, kad viduj yra bankomatų.
Žinojau, ką turim daryti.
Turiu kitą planą.
Bankomatai, tai buvo antrasis planas.
Tiesiog nuspyriau jį.
Žemyn laiptais.
Ridenam tą bankomatą, o sargas žiūri.
Žiūri pro kaukės apačią ir sako:
„Nežinau, kur manai tempiantis jį.“
Nežinau, kur manai tempiantis jį!
„Su juo neišeisit.“
Su juo neišeisit.
Atsakiau: „Tikrai? O kieno ten Cadillac?“
O kieno ten Cadillac?
Ir jis...
Ne! Traukis nuo Cadillac! Tai mano mažytis!
Traukis nuo mašinos!
- Stumk, Džeredai, stumk! - Stumiu!
Pasiimsiu du.
Vieną dėsiu į galinę sėdynę, kitą į bagažinę.
- Skauda pirštus. - Nagi. Pasiruošęs? Pasiruošęs? Stumk!
Kalės vaikas!
Velnias! Po galais!
Pirmąjį bandom įgrūst į galą.
Liaukitės!
Tas prakeiktas bankomatas buvo
keliais centimetrais per platus, kad tilptų į galinę sėdynę.
Įgrūsim!
Negalėjau... Niekaip...
Negalėjau nieko padaryt. Bandžiau.
Po galais! Netilps!
Netilpo į galą. Patikėkit, bandžiau.
Turėjau pasitenkint vienu.
Neišsisuksit!
Sargas sakė: „Nepravažiuosit pro vartus.“
Nepravažiuosit pro vartus!
Pažiūrėjau į Džeredą ir pasakiau: „Laikykis.“
Įjungiau prakeiktą pavarą.
Ir trenkiausi visu greičiu.
Tie vartai tiesiog...
Ir išsinešdinau iš ten.
Po galais...
Visai nejuda!
Kalės vaikas!
Kalės vaikas.
Galvojau, bus po penkis ar dešimt. Buvo po 20.
Ir, tariamai, ten buvo 32 000 dolerių.
Iš esmės tiek. Na,
negavau tiek, kiek turėjau, bet...
mano galva, to pakako už tuos šunis.
Taigi...
Taigi, kai jis, tariamai, apiplėšė kazino laivą,
suprato, kad jo ieško, ir spruko į Masačusetsą.
MASAČUSETSAS PASITINKA JUS
Ir ten prisistatė kaip „Briusas Kleiteris“.
Prisistatau keliais vardais.
Edvardas Morisas, Džefas Robertsonas, Džekas Kukas, Elistinas Barnsas.
Tada buvau Briusas Kleiteris.
Ačiū.
Sėdžiu bare, plepu su viena mergina,
ir per televizorių išgirstu savo vardą.
Floridos teisėsauga ieško
Keneto Skoto Raulersono dėl kazino laivo apiplėšimo.
Aš Džonas Volšas, skubus pranešimas iš „Crime Center“.
Prisijunkite prie medžioklės su Džonu Volšu.
Rodo „America’s Most Wanted“, ekrane mano nuotrauka.
Čia naujausia Raulersono nuotrauka.
Pažiūri į ją, pažiūri į mane.
„Po galais, Briusai, panašus į tave.“
- Po galais, Briusai, panašus į tave. - Tikrai?
Ir, prisiekiu, po dešimties, penkiolikos sekundžių sako:
„Taip pat žinomas kaip Briusas Kleiteris.“
Taip pat žinomas kaip Briusas Kleiteris
Pasakė: „Briusai, net turi tavo vardą!“
Briusai, net turi tavo vardą.
Tikrai?
Visi pažiūrėjo į jį.
Pasakiau: „Tai nesąmonė.
Jei kas nors mano, kad aš jis...
Ten taksofonas. Skambinkit.“
Skambinkit. Tai nesąmonė.
Mano bičiulis pasakė:
„Niekas juo neskambins.“
Niekas juo neskambins.
Barmenė pasakė: „Susikrauk daiktus. Iškviesiu taksi.“
Iškviesiu taksi.
Ačiū.
Palauk. Myliu tave, Briusai Kleiteri.
Tikrai?
Nubėgau į viršų, susikroviau daiktus.
Po penkių minučių atvažiavo taksi, ir aš jau išvykau.
Jei kas nors apiplėšia banką, kazino ar ką panašaus,
daug labiau tikėtina, kad vėliau juos pagaus
dėl kokios kvailystės, klaidos
ar nepaslėptų pėdsakų,
nei kad suims,
kai bėgs lauk.
Pasisuk dešinėn.
Galiausiai mane pagavo.
Bet tai jau visai kita istorija, į ją šiandien nesileisiu.
Sugavot todėl, kad norėjau to.
Bet nekalbėsiu apie tai.
Bėgimas nuo policijos, trukęs visą gyvenimą, galiausiai baigėsi.
Maždaug po metų kalėjime sulaukiau lankytojos.
Jie neužmigdė jos. Mano Šėja vis dar buvo gyva.
Bet tai praeityje.
VITLAKUČIO UPĖ
Šiandien bandau išvalyti upę, kurioje užaugau,
Apatinį Vitlakučį.
Kaip matote, čia mūsų upė užkimšta.
Neturėjo būti padalinta pusiau.
Maudžiausi šitoje upėje nuo penkerių metų,
ir grįžęs po tiek metų randu ją tokią.
Tai tarša. Kas norėtų, kad jų vaikai čia maudytųsi?
Visa, ką gyvenime dariau,
kažkiek paruošė mane kitam nuotykiui,
darbui su šia upe.
Sukčiai atpažįsta sukčius
ir patikėkit manimi, šią upę naikina sukčiai.
Tai siutina mane.
Jis mūsų Spydis. Mylim jį.
Taip, jis Spydis, suprantat? Visada bus Spydis.
Jei tau nepatinka, ką jau padarysi.
Mama, pažiūrėk, kur aš dabar.
Išvertė Domantė Jančiūnaitė