Følgende er måske nok farligt, illegalt, uetisk,
småligt, amoralsk og uden tvivl dumt.
Men det er også sandt.
Sådan da.
Det er flere år siden, dette skete.
Jeg blev opdraget til at respektere kirkegårde.
Jeg troede ikke, vi rodede med mørke kræfter.
Det var bare en ret normal goth-fotosession.
Det var følelsesladet. Det var mørkt.
Smukt, skat. Mørkere. Mørkere. Ja.
På et tidspunkt
stod jeg foran et meget højt, meget gammelt cementkors.
Jeg ved ikke, om vi stødte ind i det, men det begyndte at vælte.
Hold da kæft!
Jeg kunne ikke røre mig.
Og jeg indså: "Pis, jeg er to en halv time hjemmefra."
Jeg skulle køre til Jacksonville, men kunne ikke mærke mine ben.
Men vi klarer den nok.
Hej. Kom indenfor.
Hej, jeg er Bunnie.
Født og opvokset i Florida. Jeg er en såkaldt Disney-voksen.
Vi er sådan set bare folk med tilknytning til vores indre barn,
der nyder Disneys magi.
Men jeg er også model og laver ilddans.
Jeg har hængt i kroge. Og jeg laver mange fetich-videoer.
Når folk hører ordet "fetich" eller "BDSM",
så tænker de straks på sex. Men det handler ikke om det.
Da jeg mødte Bunnie, var hun en dominatrix.
Jeg hedder Livi. Jeg er en yogi her i Orlando, Florida.
Jeg mødte Bunnie,
da jeg blev introduceret til et lokalt sted, hvor jeg
skulle undervise i nøgenyoga.
Hun kommer gående, og en herre siger til mig:
"Vil du hilse på Bunnie, må du lave motorbåden på hende."
Så jeg sagde: "Okay."
Han pressede mit hoved ned mellem hendes babser
og ruskede det. Så det var sådan, jeg mødte Bunnie.
JESUS ELSKER MIG
Det vil måske overraske, men jeg voksede op i et kristent hjem.
Amen.
Jeg havde kun venner i kirken.
Jeg følte ikke, at nogen forstod mig.
Ingen forstår mig.
Så jeg gik online.
Kun sådan mødte jeg nye folk.
MØD SÆRLINGE
Så man mødte folk online,
men man fortalte ikke nogen, at man mødte folk online.
Bunnie, møder du nogen online?
Nej, mor. Jeg møder ikke nogen online.
Rart at møde dig. Jeg hedder Bunnie.
Omkring 2010 mødte jeg en fyr ved navn Lester.
Han sagde ting, der virkelig talte til mig.
Jeg smiler kun, når jeg bløder.
Og han sagde så mange interessante ting.
INTET BEYDER NOGET
Vi talte online og sådan noget.
Vi opbyggede et venskab, eller det så jeg det som.
-Dit mørke er så smukt. -Min yndlingsfarve er håbløshed.
Tyngdekraften har snor i os.
-Realitet er for prosaisk. -Vi gør "knust" til "kunst."
-Stoler kun på forfald. -Hver dag er dommedag.
Når jeg blinker, dør et øjeblik.
Dengang boede jeg i Jacksonville, og han boede i Orlando.
Og så inviterede han mig på besøg hos ham.
Læg dit liv der bag dig. Forlad Jacksonville.
Kom til en ægte by. Til Orlando.
Jeg ved ikke.
Det er din skæbne. Du skal være...
...tilbedt.
Det er sandt.
Okay.
Så jeg tog til Orlando.
SOLSKINSSTATEN
Rend mig, Jacksonville.
Hej.
Endelig mødte jeg Lester. Han var også model.
Meget feminin, meget androgyn.
-Hejsa. -Hej.
Og han boede sammen med sin far.
Hans far var en officiel Sith Lord-præst.
Skønt sted. Kun jer to?
-Der kan kun være to. -Herre.
Sith er rent faktisk en religion i Florida.
Og han var en Sith.
Men jeg følger bare strømmen.
Jeg lader livet vise vejen.
Velkommen til mit studie.
Smukt.
Det føltes skønt at have en ven,
som lod til at forstå mig.
Jeg forstår dig.
Lester føltes som en ligesindet,
for de så selv så anderledes ud.
-Du er så anderledes. -Fuck normalt.
-Det var ikke populært. -Fuck populært.
Og jeg syntes, det var fedt, at han bare var sig selv.
Fuck...
...alle andre.
Fuck alle andre.
Han fik mig til at se mig selv i et nyt lys.
Det var fedt. Det var så smukt arbejde.
Åh ja, sådan.
-Ja. -Man kunne bare mærke følelserne.
-Lid for mig! -Og der var en tiltrængt flugt
fra min verden og det hele.
Han rykkede mine grænser...
DYREOFRINGER
...og åbnede for nye ideer og trosretninger. Og det...
...var så spændende.
Senere den aften tog vi til Motel 6.
Jeg husker ikke hvorfor,
men vi endte med at ryge tjald fuldt påklædt i et fyldt badekar.
Lester ville rulle en ny joint.
-Vi er løbet tør for papir. -Nej da.
Så han ville bruge sider fra Biblen.
Åbner det ikke en dør til Satan?
Luk ham ind.
Det føltes ikke, som om vi rodede med mørke kræfter eller noget.
Dagen efter
inviterede Lester mig med Til en fotosession på en kirkegård.
Lester tog det meget seriøst.
Sådan, skat. Sådan. Mørkt og sært.
Han havde endda en underlig juggalo-assistent med.
Fortsæt din messe, Hansel.
Jeg sagde sært! Kom nu.
Ja, fandeme ja.
Jeg blev opdraget til at respektere kirkegårde.
For det første gjorde vi ikke noget respektløst.
Skænd den! Skænd den, sagde jeg! Det er nogens bedstemor!
Det er underligt at være tilbage.
Det minder mig om korset, der væltede,
men det må være et nyt, for det gik i stykker.
Det, der væltede ned over mig, var større end det her.
Senere fandt jeg ud af, at det vejede over 300 kilo.
MEGET TUNGT
Der var et par fotografer, som Lester ville samarbejde med.
Åh ja, for fanden.
Det var dystert og smukt.
Sådan der.
Jeg havde hånden oppe og lænede mig sådan her.
Ja sgu. Du er fra helvede, skat.
Jeg ved ikke, hvordan det skete.
Ja, for fanden. Sådan. Det er så sygt. Sådan.
Korset begyndte at vælte.
Hold da kæft.
Jeg lå fastklemt.
Mine hænder var her, mens jeg... faldt hele vejen tilbage.
Og da jeg så landede på jorden, faldt mine hænder ud til siden.
Hjælp.
De stirrede bare uden at gøre noget.
-Det er så... -De kaldte det...
...tragisk smukt.
"Tragisk smukt."
Hjælp!
De fotograferede bare løs.
Hansel, mere røg. Kom nu!
På et tidspunkt virkede det, som om Lester ville hjælpe mig.
Han holdt mit hoved og sagde...
Bare rolig.
Og så...
Ser det fedt ud?
Jeg var lamslået. Lester poserede.
Jeg bliver mast, og han ser det stadig som en fotosession.
Han gør sådan... og sådan.
Jeg husker, at jeg lå og tænkte: "Hvorfor skete det for mig?"
Hvorfor skete det for mig?
Vi undrer os alle over vores uheld, og nogle gange er det dæmonisk.
Der er mange måder at åbne døre
til Satan og hans rige.
Jeg hedder Brian Holmes.
Jeg er pastor og stifter af MPowered Christian Ministries.
Man kan åbne en dør med ritualer eller blasfemi.
At ryge sider fra Biblen er enten drevet af dæmoner,
eller hvis man vælger at gøre det, åbner det døren til fjenden.
-Åbner det ikke en dør til Satan? -Luk ham ind.
Jeg har tre apparater her. Jeg sætter dem her.
Jeg hedder Larry Lawson.
Jeg er leder af Florida Bureau of Paranormal Investigations
og stifter af Indian River Hauntings, LLC.
De viser mig, om noget dæmonisk eller paranormalt
foregik den dag.
Er der nogen derude, der vil tale med os?
Vi vil ikke gøre dig ondt. Vi er her af respekt.
Nu venter jeg bare her. Sig til, når du er klar.
Til sidst råbte jeg ad dem.
Jeg sagde: "Fjern det, fjern det, fjern det."
Fjern det.
De prøvede at løfte korset sammen.
Og de kunne ikke. Så...
Jeg skubbede det selv væk.
Det der med adrenalin: "En bedstemor løftede bilen af barnet."
Det er sandt.
Jeg husker det stadig som meget let
bare at presse væk, og så... lå det ved siden af mig.
Den aften tog vi på hospitalet.
Meget underligt.
-Hold da op. -Hvad?
Jeg har aldrig set nogen mast af en gravsten før.
Den er ny.
Lægen rørte ved mine ben og sagde: "Kan du mærke det?"
-Kan du mærke det? -Nej.
Dette? Fascinerende.
Helt forfærdeligt.
Jeg troede, I særlinge bare fandt på det
for at få nogle stoffer.
Det var ikke første gang, at en læge mistænkte mig for det.
Hvad kunne hun få? Oxy? Vicodin?
Okay. Nu forstår jeg.
Han sagde: "Det er fint. Du er bare forslået."
-Du er bare forslået. -Men jeg kan ikke mærke mine ben.
Helt normalt. Det forårsager ofte lammelse.
Tag bare på natklub eller noget.
Et eller andet. Undskyld mig. Smut så med jer!
Natklub?
Og Lester sagde: "Jeg skrider."
-Jeg skrider. -Hvad?
"For jeg vil danse."
Jeg vil danse. Det var en hård dag.
Du virker okay. I topform, faktisk.
Så... kør forsigtigt.
Jeg tænkte: "Ved du hvad? Jeg må bare... køre."
Kom nu, Bunnie. Du kan godt.
Det var omkring midnat. Klokken var 1.
Jeg tænkte, det ville tage to en halv time at køre
fra Orlando til Jacksonville, men jeg kunne ikke mærke mine ben.
Men det skulle lykkes.
Det var lidt af en kamp, men jeg kom ind i bilen.
Det var bare surrealistisk.
Du kan godt, tøs.
Ja, jeg var stort set lammet.
Jeg kunne intet mærke fra taljen og ned.
Jeg kunne ikke bevæge benene uden at tage fat i dem.
Jeg gjorde det ærligt talt ret godt.
Skraldespande. Pis!
-Ups. -Jeg ramte næsten ingenting.
Ups, ups, ups, ups.
Vejen er forfærdelig.
Den har et af de højeste dødstal, ulykker, uforklarlige ting.
Beklager!
Jeg er bare meget taknemmelig for, der findes fartpilot.
Og det var den ene ting, der virkede i min bil.
BRÆNDSTOF
Selvfølgelig løb jeg tør for benzin. Jeg kørte ind på en tank...
...slæbte mig selv ud.
Det var en kamp, men jeg har trænet taekwondo,
hvor man lærer at kravle med armene.
Så jeg var velforberedt på at slæbe min krop rundt.
Tank nummer to. Og to af disse.
At komme af motorvejen og hen til mine forældres hus
var den mest interessante del af turen.
Man må op ad bakken og ned ad bakken
og rundt i først et sving og så et andet.
Jeg håbede, jeg kunne undgå at vække mine forældre,
men sådan gik det ikke.
Da de så min tilstand...
...tilkaldte de en ambulance.
Mine ben var nu meget hævede. Meget gule og lilla.
De tog scanninger, blodprøver, alt muligt.
-Hvad så? -De sagde: "Hun er knust."
-Hun er knust. -Jeg vidste det.
Kan måske aldrig gå igen.
Jeg kan måske aldrig gå igen.
Og det slog mig,
om Gud mon straffede mig for alt det, jeg gjorde.
Straffer Gud mig?
Det kunne have været det, men Gud lod det måske ske
for at vække hende.
Hallo, derude. Jeg lytter.
Et dokumentarhold vil gerne vide,
om Bunnie blev straffet af Gud.
Vi kan måske høre dig gennem... dette apparat,
hvis du vil snakke.
Der er vist ikke meget derude i aften.
Med de fakta, vi har til rådighed, var det næppe noget paranormalt.
Jeg tror ikke, Gud straffede nogen.
Jeg tror bare, det var en forfærdelig ulykke,
hvor nogen kom til skade under en hobbyaktivitet.
Lægen sagde: "Gudskelov er dine bryster så store."
Gudskelov er dine bryster så store.
Tak.
Jeg hørte, at hun overlevede
takket være sine store bryster.
Vil du beholde dette? Nej.
Det vanvittige er, at jeg aldrig fik nogen officiel behandling.
Jeg lærte mig selv at gå igen. Og det virkede stort set.
Nogle gange falder jeg dog pludselig mod den ene side,
fordi min hofte bare... et øjeblik.
Hun har ændret sig,
men jeg ser hende stadig som goth-Bunnie,
som bare er en sej tøs. Sådan ser jeg hende.
Den ægte styrke ligger ikke kun i at finde sig selv,
men at acceptere den, man finder.
Tekster af: Stephan Gru