Näet pian jotain ehkä vaarallista, laitonta, epäeettistä, pikkumaista,
harhaanjohdettua ja moraalitonta. Ja ennen kaikkea tyhmää.
Mutta se on myös aivan totta.
Ainakin tavallaan.
Tämä tapahtui vuosia sitten.
Minut opetettiin kunnioittamaan hautausmaita.
En uskonut, että sekaantuisimme pimeisiin voimiin tai muuhun.
Poseerasin tavallisessa goottikuvaussessiossa.
Se oli tunteikas ja synkkä.
Kaunista. Ole synkempi.
Yhdessä kohtaa seisoin korkean, vanhan betoniristin edessä.
Ehkä tönäisin sitä hieman, koska se kaatui eteenpäin.
Hitto!
Olin käytännössä halvaantunut.
Tajusin, että kotiin oli kahden ja puolen tunnin matka.
Oli ajettava Jacksonvilleen, eikä jaloissani ollut tuntoa.
Jotenkin se matka oli tehtävä.
Hei! Tulkaa sisälle.
Hei, olen Bunnie.
Olen asunut Floridassa koko ikäni. Olen Disney-aikuinen.
Me olemme ihmisiä, joilla on yhteys sisäiseen lapseensa.
Me nautimme Disneyn taikuudesta.
Teen myös mallin töitä ja tulitaidetta.
Olen roikkunut koukkujen varassa ja tehnyt paljon fetissivideoita.
Fetissit ja BDSM yhdistetään usein seksiin. Ei niissä siitä ole kyse.
Kun tapasin Bunnien, hän oli domina.
Nimeni on Livi. Olen orlandolainen joogi.
Tapasin Bunnien,
kun olin tutustunut paikalliseen tyrmään,
jossa opetin nakujoogaa.
Bunnie käveli sisään, ja yksi miehistä -
käski tervehtiä Bunnieta työntämällä naama rintoihin.
Olin, että selvä.
Mies otti päästäni kiinni, työnsi sen Bunnien rintojen väliin -
ja hieroi päätäni niihin. Sillä tavalla tapasin Bunnien.
JEESUS RAKASTAA MINUA
Ette varmaan arvaisi, mutta kasvoin hyvin uskonnollisessa perheessä.
Aamen.
Minulla ei ollut ystäviä kirkon ulkopuolella.
Tuntui, ettei kukaan ymmärtänyt minua.
Kukaan ei ymmärrä minua.
Siksi menin nettiin.
Se oli ainoa tapa tavata ihmisiä.
TAPAA OUTOLINTUJA
Netissä tapasi ihmisiä,
mutta siitä ei kerrottu kenellekään.
Bunnie, ethän juttele kenenkään kanssa netissä?
En juttele, äiti.
Kiva tavata. Olen Bunnie.
Noin vuonna 2010 tapasin Lester-nimisen kundin.
Hänen sanansa puhuttivat minua.
Hymyilen vain, kun vuodan verta.
Hän puhui todella kiinnostavia juttuja.
MILLÄÄN EI OLE VÄLIÄ
Me juttelimme netissä.
Meistä tuli ystäviä tai niin ainakin luulin.
Sinun synkkyytesi on niin kaunista. -Lempivärini on epätoivo.
Painovoima yrittää pidätellä meitä.
Todellisuus on liian todellinen minulle.
Vain rappioon voi luottaa.
Silmiä räpäyttäessä hetki kuolee.
Silloin asuin Jacksonvillessä ja hän asui Orlandossa.
Hän pyysi minua tulemaan luokseen.
Jätä elämäsi ja Jacksonville.
Tule oikeaan kaupunkiin, Orlandoon.
En ole varma.
EN OLE VARMA
Se on kohtalosi. Sinut tehtiin -
palvottavaksi.
Se on totta.
Hyvä on.
Matkustin Orlandoon.
AURINKOINEN OSAVALTIO
Haista paska, Jacksonville.
Terve.
Hei.
Tapasin vihdoin Lesterin. Hänkin oli malli.
Erittäin naisellinen ja androgyyninen.
Hei. -Terve.
Hän asui isänsä kanssa.
Muistan, että hänen isänsä oli Sith-lordien saarnaaja.
Kiva paikka. Asutteko kahdestaan?
Muita ei voi olla. -Mestari.
Sithismi on itse asiassa uskonto Floridassa.
Hän oli yksi heistä.
Lähdin mukaan heidän juttuunsa.
Halusin kokea, mihin elämä vie minua.
Tervetuloa studiooni.
Kaunista.
Oli kivaa saada ystävä,
joka vaikutti ymmärtävän minua.
Minä ymmärrän sinua.
Lester tuntui hengenheimolaiselta,
koska hän oli niin erinäköinen kuin muut.
Olet niin erilainen. -Vittuun normaali.
Ei ollut suosittua näyttää tältä. -Vittuun suosittu.
Minusta oli todella hienoa, että hän oli vain oma itsensä.
Vittuun -
kaikki muut.
Vittuun kaikki muut.
Hän auttoi minua näkemään itseni uudessa valossa.
Oli hienoa nähdä taitavaa työtä.
Juuri noin.
Kyllä. -Tunteet olivat pinnassa.
Kärsi puolestani! -Siten pääsin kunnolla pakoon -
kotielämääni ja muuta.
Hän puski minua mukavuusalueeni ulkopuolelle.
ELÄINTEN UHRAUS
Kohti uusia ajatuksia ja uskomuksia. Se...
Se sai minut innostumaan.
Sinä iltana menimme motellihuoneeseen.
En muista, miten päädyimme siihen tilanteeseen.
Olimme kylpyammeessa vaatteet päällä polttamassa pilveä.
Lester halusi uuden jointin.
Paperi loppui. -Eikä loppunut.
Hän halusi käyttää Raamatun sivuja.
Emmekö avaa oven Saatanalle?
Tulkoon sisään.
Ei tuntunut siltä, että olisimme sekaantuneet pimeyden voimiin.
Seuraavana päivänä -
Lester pyysi minua kuvauksiin hautausmaalle.
Lester otti ne kuvaukset tosissaan.
Enemmän synkkyyttä ja kieroutta.
Hänellä oli jopa joku outo avustaja.
Jatka messuamista, Hansel.
Sanoin kieroutta! Anna tulla.
Juuri noin.
Olin oppinut kunnioittamaan hautausmaita.
Ensinnäkään emme tehneet mitään loukkaavaa.
Häpäise se! Siinä on jonkun isoäiti!
Tuntuu oudolta palata takaisin tänne.
Tämä muistuttaa sitä kaatunutta ristiä.
Tämä on uusi, koska se alkuperäinen meni rikki.
Se kaatunut oli tätä isompi.
Kuulin myöhemmin, että se risti painoi yli 300 kiloa.
TOSI PAINAVA
Lesterillä oli joitain kuvaajia, joiden kanssa hän halusi tehdä töitä.
Juuri noin.
Se oli kauniin tunnelmallista.
Juuri noin.
Käteni oli ylhäällä ja nojasin ristiin tällä tavalla.
Juuri noin, olet helvetistä.
En ole varma, miten se tapahtui.
Mahtavaa. Tuo on helvetin outoa.
Risti lähti kaatumaan.
Voi paska.
Jäin sen alle.
Käteni olivat näin, kun kaaduin maahan asti.
Kun osuin maahan, käteni laskeutuivat sivuille.
Apua.
He vain tuijottivat minua eivätkä tehneet mitään.
Tuo on niin... -Heidän mielestään se oli...
...traagisen kaunista!
"Traagisen kaunista."
Apua!
He vain ottivat kuvia.
Hansel, lisää savua!
Hetken luulin, että Lester oli tulossa auttamaan minua.
Hän laittoi kätensä pääni ympärille ja sanoi:
Chillaile vaan.
Ja sitten...
Näyttääkö tämä siistiltä?
En voinut uskoa sitä. Lester vain poseerasi.
Sisuskaluni olivat muusia ja hän vain poseerasi.
Tällä tavalla. Sitten näin.
Makasin siinä ja ajattelin, miksi minulle kävi niin.
Miksi minulle kävi näin?
Pahat asiat puhuttavat. Joskus ne johtuvat demoneista.
On monia eri tapoja avata ovia -
Saatanalle ja hänen valtakuntaansa.
Nimeni on Brian Holmes.
Olen pastori ja MPowered Christian Ministriesin perustaja.
Oven voi avata saatanallisilla rituaaleilla ja jumalanpilkalla.
Raamatun sivujen polttaminen on joko demonien johtamaa toimintaa -
tai valinta, joka avaa oven viholliselle.
Emmekö avaa oven Saatanalle? -Tulkoon sisään.
Minulla on kolme välinettä. Asetan ne tähän.
Nimeni on Larry Lawson.
Olen Floridan paranormaaleja ilmiöitä tutkivan viraston johtaja.
Olen perustanut myös Indian River Hauntings -firman.
Nämä auttavat minua selvittämään, tapahtuiko silloin jotain -
demonista tai paranormaalia.
Haluaako kukaan keskustella meidän kanssamme tänään?
Emme tarkoita pahaa. Kunnioitamme kaikkia.
Odotan tässä. Kutsukaa minua, kun olette valmiita.
Lopulta huusin heille.
Pyysin heitä nostamaan ristin pois.
Nostakaa se pois.
He yrittivät nostaa ristiä yhdessä.
Se ei onnistunut. Joten...
Työnsin sen itse pois päältäni.
Puhe adrenaliinista on totta.
Muistan vieläkin, miten kevyt se risti oli.
Työnsin sen vain pois.
Sinä iltana menimme sairaalaan.
Todella outoa.
Vau. -Vau?
En ole nähnyt kenenkään jääneen hautakiven alle.
Kerta se on ensimmäinenkin.
Lääkäri kysyi, tunnenko jalkojani.
Tunnetko jalkojasi? -En.
Entä nyt? Kiehtovaa.
Kamalaa.
Luulin, että te keksitte koko tarinan -
saadaksenne lääkkeitä.
Ei ollut ensimmäinen kerta, kun niin luultiin.
Mitä lääkkeitä hän voi saada? Oxya? Vicodinia?
Nyt ymmärrän, mihin pyritte.
Olin kuulemma vain mustelmilla.
Olet vain mustelmilla. -Mutta en tunne jalkojani.
Se on normaalia. Mustelmat voivat johtaa halvaukseen.
Lähtekää täältä, klubille vaikka.
Tehkää mitä haluatte. Ulos täältä!
Klubille?
Lester sanoi lähtevänsä.
Minä lähden. -Mitä?
Hän halusi tanssimaan.
Haluan tanssimaan. On ollut raskas päivä.
Sinulla näyttää olevan kaikki hyvin.
Aja varovasti.
Minun oli vain pakko lähteä.
Bunnie, pystyt kyllä tähän.
Kello oli yli noin yksi yöllä.
Kotiin oli kahden ja puolen tunnin ajomatka,
Orlandosta Jacksonvilleen. Mutta jaloissani ei ollut tuntoa.
Jotenkin se onnistuisi.
Pääsin vain vaivoin autooni.
Se tuntui epätodelliselta.
Pystyt tähän kyllä.
Olin käytännössä halvaantunut.
En tuntenut mitään vyötäröstä alaspäin.
Pystyin liikuttamaan jalkojani vain käsieni avulla.
Mielestäni onnistuin aika hyvin.
Roskispäivä. Hitto!
Hupsista. -En juurikaan osunut mihinkään.
Hups.
Se tie on vaarallinen.
Se on vaarallisimpia teitä. Siellä sattuu outoja asioita.
Anteeksi!
Onneksi vakionopeudensäädin on olemassa.
Se onneksi toimi autossani.
POLTTOAINE
Tietenkin bensa loppui. Ajoin huoltoasemalle.
Raahasin itseni ulos autosta.
Se oli vaikeaa. Onneksi olin harjoitellut taekwondoa.
Siinä opetetaan ryömimään ja käyttämään käsiä.
Minulla oli hyvät edellytykset raahata itseäni.
Pumppu kaksi. Ja pari tällaista.
Moottoritieltä siirtyminen vanhempieni naapurustoon -
oli kaikkein mielenkiintoisin vaihe.
Mäkeä ylös ja sitten alas,
sitten tulee mutka ja vielä toinen mutka.
Toivoin pääseväni kotiin herättämättä vanhempiani.
Niin ei käynyt.
Kun he huomasivat, missä kunnossa olin,
he soittivat ambulanssin.
Jalkani olivat turvonneet ja keltavioletit.
Minut röntgenkuvattiin, TT-kuvattiin, otettiin verikokeet ja kaikki.
Mikä on vialla? -He sanoivat, että olen rikki.
Hän on rikki. -Tiesin sen.
Hän ei ehkä enää kävele.
En ehkä enää kävele.
Väistämättä mietin,
rankaisiko Jumala minua teoistani?
Rankaiseeko Jumala minua?
Se on mahdollista, tai sitten Jumala antoi sen tapahtua,
jotta hän saisi herätyksen.
Hei, siellä. Kuuntelen vieläkin.
Ohjelman tekijät haluavat tietää,
rankaisiko Jumala Bunnieta.
Saatamme kuulla teidät tämän laitteen avulla,
jos haluatte puhua meille.
Tänä iltana ei juuri ole aktiviteettia.
Tietojeni perusteella en usko, että se oli mitään yliluonnollista.
Tuskin Jumala rankaisi ketään.
Se oli vain kamala onnettomuus,
jossa ihminen loukkaantui mielekkään puuhan parissa.
Lääkäri sanoi, että onneksi rintani olivat niin suuret.
Onneksi rintasi ovat noin suuret.
Kiitos.
Kuulin, että hänen henkensä pelastui -
hänen muhkeiden rintojensa ansiosta.
Haluatko pitää tämän? Etkö?
En koskaan saanut mitään kuntoutusta tapahtuneen jälkeen.
Opettelin itse kävelemään. Se toimi melko hyvin.
Ongelma on se, että joskus kaatuilen sivulle.
Lantioni antaa periksi.
Hän on muuttunut.
Mutta minulle hän on edelleen gootti-Bunnie.
Hän on aika kovis. Niin minä hänet näen.
Todellinen voima piilee paitsi itsensä löytämisessä -
mutta myös löytämänsä henkilön hyväksymisessä.
Tekstitys: Velimatti Sutela