Det du nå skal se er kanskje farlig, ulovlig, uetisk,
smålig, villedet, umoralsk, og definitivt idiotisk.
Men det er også sant.
På en måte.
Dette skjedde for flere år siden.
Jeg har blitt oppdratt til å respektere kirkegårder.
Jeg trodde ikke at vi rotet med mørke krefter eller noe.
Jeg holdt på med en ganske standard goth-fotoshoot.
Det var emosjonelt. Det var mørkt.
Vakkert. Mørkere.
På et tidspunkt
stod jeg foran et høyt, gammelt betongkors.
Jeg vet ikke om jeg kom borti det, men det falt fremover.
Faen!
Jeg er praktisk talt lammet,
og jeg innser at jeg er to og en halv time hjemmefra.
Nå skal jeg kjøre til Jacksonville, men jeg har ingen følelse i beina.
Men vi skal klare det.
Hei! Kom inn.
Hei, jeg er Bunnie.
Jeg er født og oppvokst i Florida,
og er det man kaller en Disney-voksen.
Vi er bare vanlige mennesker med kontakt med sitt indre barn,
og jeg liker magien som er Disney.
Men jeg står også modell, jeg spinner ild.
Jeg har hengt etter kroker i huden. Og har laget mange fetisjvideoer.
Når folk hører ordet "fetisj" eller "BDSM" og sånt,
tenker de på sex. Det er ikke det det handler om.
Da jeg møtte Bunnie, var hun en dominatrix.
Mitt navn er Livi. Jeg er yogi her i Orlando, Florida.
Jeg møtte Bunnie
da jeg ble introdusert for et lokalt dungeon
hvor jeg skulle undervise nakenyoga.
Hun kommer inn, og en av mennene der sier til meg:
"Hvis du vil si hei til Bunnie, må du motorbåte henne."
Jeg sier: "Greit."
Han presser hodet mitt inn mellom puppene hennes,
og motorbåter hodet mitt. Det var sånn jeg møtt Bunnie.
JESUS ELSKER MEG
Man skulle ikke tro det, men jeg vokste opp i et kristent hjem.
Amen.
Jeg hadde ingen venner utenfor kirken.
Jeg følte at ingen forstod meg.
Ingen forstår meg.
Så, jeg gikk på nettet.
Det var den eneste måten å møte nye mennesker på.
MØT RARINGER
Man møtte folk på nettet,
men man fortalte ingen at man møtte folk på nettet.
Bunnie, møter du noen på nettet?
Nei, jeg møter ikke noen på nettet.
Hyggelig å møte deg. Jeg er Bunnie.
Rundt 2010 møtte jeg en fyr, Lester.
Han sa ting som appellerte til meg.
Jeg smiler kun når jeg blør.
Og han hadde så interessante ting å si.
INGENTING BETYR NOE
Vi snakket på nettet.
Vi skapte et vennskap, eller det jeg trodde var et vennskap.
-Mørket ditt er så vakkert. -Favorittfargen min er fortvilelse.
Tyngdekraften holder oss tilbake.
-Virkeligheten er for bokstavelig. -Vi lager hjertesorgkunst.
-Jeg stoler kun på forfall. -Hver dag er apokalypsen.
Hver jeg jeg blinker, dør et øyeblikk.
Jeg bodde i Jacksonville og han bodde i Orlando.
Han ba meg komme og besøke ham.
Forlat livet ditt der. Forlat Jacksonville.
Kom til en ekte by, til Orlando.
Jeg vet ikke.
Det er skjebnen din. Du er ment for...
tilbedelse.
Det er sant.
Greit.
Så jeg kom til Orlando.
Faen ta deg, Jacksonville.
Hei.
Jeg møtte endelig Lester. Han var også modell.
Veldig feminin, veldig androgyn.
-Hei. -Hei.
Og han bodde med faren sin.
Faren hans var en slags offisiell Sith-lord-predikant.
Så fint sted. Er det bare dere to?
-Det kan kun være to. -Mester.
Sith er faktisk en religion i Florida,
og han var faktisk en.
Men jeg følger liksom strømmen.
Jeg liker å se hvor den tar meg.
Velkommen til studioet mitt.
Vakkert.
Det var fint å ha en venn
som jeg trodde var en som endelig forstod meg.
Jeg forstår deg.
Lester føltes som en sjelevenn,
fordi de så så annerledes ut selv.
-Du er så annerledes. -Faen ta normalt.
-Var ikke populært å være sånn da. -Faen ta populært.
Og jeg syntes at det var kult at han bare var seg selv.
Faen ta...
...alle andre.
Faen ta alle andre.
Han hjalp meg med å se meg selv i et nytt lys.
Det var kult å se så vakkert arbeid.
Der, ja.
-Ja. -Man kunne kjenne følelsene.
-Lid for meg! -Og det var en fin virkelighetsflukt
fra min verden hjemme og sånn.
Dyttet meg ut av komfortsonen...
DYREOFRINGER
...mot nye ideer og trosretninger. Og det bare...
...gjorde meg så glad.
Senere den kvelden, tok vi inn på et Motel 6-rom.
Jeg husker ikke hvorfor,
men vi endte opp med å sitte påkledd og røyke hasj i et fullt badekar.
Lester ville rulle enda en joint.
-Vi er tomme for rullepapir. -Nei, det er vi ikke.
Han sa vi skulle bruke sider fra Bibelen.
Vil ikke det åpne en dør til Satan?
Slipp ham inn.
Det kjentes ikke ut som om vi jobbet med mørke krefter eller noe.
Neste dag
inviterte Lester meg til en fotoshoot på en kirkegård.
Lester var veldig seriøs når det gjaldt fotoshooten.
Der, ja. Gi meg det mørke og fordreide.
Han hadde til og med med seg en rar juggalo-assistent.
Fortsett å messe, Hansel.
Det fordreide, sa jeg. Kom igjen.
Ja, for faen.
Jeg ble oppdratt til å respektere kirkegårder.
Vi gjorde egentlig ikke noe respektløst.
Skjend den! Jeg sa skjend den! Det der er noens bestemor!
Det er rart å være tilbake.
Dette minner meg om korset som falt,
men dette er en erstatning, for det ble ødelagt.
Det som falt på meg var større enn dette.
Jeg fant ut senere at det veide over 300 kilo.
VELDIG TUNGT
Lester hadde noen fotografer han ville vi skulle jobbe med.
Ja, for faen.
Det var vakkert.
Sånn ja.
Jeg strakte opp hånden, og jeg lente meg sånn.
Ja, du er fra Helvete.
Jeg er usikker på hvordan det skjedde.
Der, ja. Dette er så sykt.
Korset begynte å velte.
Fy faen.
Det lå oppå meg.
Hendene mine var her da jeg falt... falt ned, helt tilbake.
Og da jeg traff bakken, gikk hendene mine langs siden.
Hjelp.
De bare stirret på meg uten å gjøre noe.
-Det er så... -De kalte det...
...tragisk vakkert!
"Tragisk vakkert."
Hjelp!
De fortsatte bare å ta bilder.
Hansel, mer tåke! Kom igjen!
På et tidspunkt var det som om Lester faktisk skulle hjelpe meg.
Han tok hodet mitt i hendene sine, og sa...
Bare chill.
Og så...
Ser dette kult ut?
Jeg kunne ikke tro det. Lester sitter bare og poserer.
Jeg får innvollene mine knust, og han tror det er en fotoshoot.
Han gjør sånn, og sånn.
Jeg husker jeg lå der og tenkte: "Hvorfor skjedde dette med meg?"
Hvordan skjedde dette med meg?
Alle lurer på hvorfor fæle ting skjer dem, og det kan være demonisk.
Det er mange forskjellige måter å åpne dører
til Satan og hans kongedømme på.
Mitt navn er Brian Holmes.
Jeg er pastor og grunnlegger av MPowered Christian Ministries.
Man kan åpne dører med sataniske ritualer, blasfemi.
Å røyke bibelsider er enten noe ledet av demoner,
eller å velge å gjøre det vil åpne døra til fienden.
-Vil ikke det åpne en dør til Satan? -Slipp ham inn.
Jeg har tre typer utstyr her. Jeg setter dem her.
Mitt navn er Larry Lawson.
Jeg er sjef for Floridas byrå for paranormal etterforskning,
og grunnleggeren av Indian River Hauntings, LLC.
Disse skal hjelpe meg finne ut om noe demonisk eller paranormalt
skjedde den dagen.
Er det noen der ute som vil snakke med oss i kveld?
Vi vil dere ikke noe vondt. Vi er her for å vise respekt.
Jeg bare venter her nå. Si fra når dere er klare.
Til slutt ropte jeg til dem.
Jeg sa: "Få det av."
Få det av.
Alle prøvde å løfte korset sammen.
Og det klarte de ikke. Så...
Jeg dyttet det av selv.
Den adrenalingreia, "Bestemor løfter en bil av en unge",
er ekte.
Jeg husker den dag i dag at det var så lett
å bare kaste den av, og den bare... landet.
Den natten dro vi til sykehuset.
Så rart.
-Wow. -Wow?
Jeg har aldri sett noen som har blitt knust av en gravstein før.
Første gang.
Legen tok på beina mine og sa: "Kjenner du dette?"
-Kjenner du dette? -Nei.
Hva med dette? Så fascinerende.
Det er bare grusomt.
Jeg trodde dere raringer bare hadde funnet det på
for å få tak i stoff.
Ikke første gang en lege har trodd at jeg bare er ute etter stoff.
Hva slags stoff kunne hun fått? Oxy? Vicodin?
Jeg forstår hvor dette bærer.
Han sa: "Du har det fint, bare litt mørbanket."
-Bare litt mørbanket. -Men jeg kjenner ikke beina mine.
Det er normalt. Sånt kan ofte føre til lammelser.
Gå ut, dra på nattklubb eller noe,
gjør akkurat som dere vil.
På nattklubb?
Og Lester sa: "Så, jeg drar."
-Så, jeg drar. -Hva?
"Fordi jeg vil danse."
Jeg må danse. Tøff dag.
Du virker frisk. Ja, du virker i fin form.
Kjør forsiktig.
Men jeg bare: "Vet du hva? Jeg må bare dra."
Kom igjen, Bunny. Du klarer dette.
Det var rundt midnatt, klokka ett om morgenen.
Jeg tenker at det er rundt to og en halv times kjøretur hjem
fra Orlando til Jacksonville, men jeg har ingen følelse i beina.
Men vi skal klare det.
Det var et skikkelig slit, men jeg kom meg til bilen.
Det var surrealistisk.
Dette klarer du.
Jeg var praktisk talt lam.
Jeg følte ingenting fra livet og ned.
Jeg klarte ikke røre på beina uten å fysisk løfte dem opp.
Jeg var egentlig veldig flink.
Søppeldag. Faen!
-Ops. -Jeg traff stort sett ingenting.
Ops.
Denne veien er dårlig.
Har blant de verste ulykkestallene, sammenstøt og uforklarlige ting.
Beklager!
Jeg var veldig takknemlig for at cruise control fantes.
Og det var det eneste som fungerte i bilen min.
DRIVSTOFF
Gikk selvfølgelig tom for drivstoff. Stopper ved en bensinstasjon...
...dro meg selv ut.
Det var et slit, men jeg er opplært i tae kwon do,
og de trener oss til å krabbe og sånt med armene.
Jeg var godt forberedt.
Pumpe to. Og en av disse.
Å kjøre av vei 95 til der foreldrene mine bodde,
var det mest interessante ved å navigere.
Og man må ned bakken, og opp bakken,
og rundt svingen, og rundt den andre svingen.
Jeg håpet jeg kom meg hjem uten å vekke foreldrene mine,
men det skulle ikke skje.
Da de så hvor skadet jeg var...
...ringte de en ambulanse.
Men nå var beina mine veldig hovne, veldig gule, veldig lilla.
De tok røntgen, CT, blodprøver, alt mulig.
-Hva er det? -De kom inn og sa: "Hun er ødelagt."
-Hun er ødelagt. -Jeg visste det.
Hun går kanskje aldri igjen.
Jeg går kanskje aldri igjen.
Og jeg måtte lure på,
straffet Gud meg for tingene jeg gjorde?
Straffer Gud meg?
Det kan ha vært det, eller kanskje Gud lot det skje
så hun skulle våkne opp.
Hallo der ute. Jeg lytter.
Disse dokumentarfolka vil vite
om Bunny ble straffet av Gud.
Vi hører dere kanskje gjennom... denne enheten
hvis dere vil snakke med oss.
Virker ikke som om det er mye der ute i natt.
Ut fra informasjonen som foreligger, var det nok ikke noe paranormalt.
Jeg tror ikke at det var Gud som straffet noen.
Jeg tror det var en stygg ulykke
hvor noen ble skadet mens de gjorde noe de elsket.
Legen sa: "Det er en velsignelse at brystene dine er så store."
Det er en velsignelse at brystene dine er så store.
Takk.
Beskjeden jeg fikk var at hun overlevde
på grunn av den store bysten hennes.
Vil du beholde dette? Nei? Greit.
Det som er sinnssykt er at jeg aldri har gått i fysioterapi eller noe.
Jeg har lært meg selv å gå igjen. Og det har fungert greit.
Det eneste problemet er at, av og til, går jeg sidelengs
fordi hoften min bare... i et øyeblikk.
Hun har forandret seg,
men jeg ser henne fortsatt som den gotiske Bunnien,
tøffingen. Det er sånn jeg ser henne.
Ekte makt ligger i å ikke bare finne deg selv,
men akseptere den du finner.
Tekst: Jo Christian Weldingh