TARVOTERIS
PRIEŠ SEPTYNERIUS METUS
Parodyk jam! Parodyk tai mažai kalei!
Nudėk jį! Nudėk tą mažą kalę!
Kur jis, po velnių?
Gal pasilikim stebėti namą?
Jis gali grįžti.
- Reikia pastiprinimo, tučtuojau! - Nė iš vietos!
Ne! Nesipriešinu! Nežinojau, kad jūs farai.
PRAEITIS
Nesikelk, bliamba.
PAGAL DŽONO D. MAKDONALDO ROMANĄ „THE EXECUTIONERS“
Truputį skaudės.
- Yra žinių iš Greisono? - Dar ne.
Turbūt dabar nuovadoje jie apklausia Keidį.
Ar ką nors pameni?
Kur buvai?
Ką vartojai?
Tavęs nebuvo visą dieną, Zakai.
Skambina Natali.
Jei pameni, kur pametei kojos pirštą, galiu jį atšaldyt ledu.
Tada prisiūsim.
Kas yra?
- Kas tau? Viskas gerai? - Sunku ryti.
Galiu pakalbėti su gydytoju?
Minutėlę.
Pažiūrėsiu, ar galime gauti...
Atsitraukit.
- Ne! - Gana. Ponia.
Dieve! Ponia...
- Atšok! Šalin rankas! - Padėkite!
Dovanokit.
Puodelių nėra.
Gerai, daktare, darykit, ką reikia.
Sėdėkit labai ramiai, kol atstatysiu jį į vietą.
Kaip ilgai dar krapštysitės?
Farai smarkiai jį išsuko, kai mane puolė.
Jis nelūžo, aišku? Tik išnarintas.
Jūs tikras?
- Ar esate tai daręs? - Kasdien. Kasnakt.
- Tai – geriausias būdas? - Vienintelis.
- Gerai. - Ne.
- Sėdėkit ramiai. Labai ramiai... - Gerai, pone.
- Leiskite man. Aš pats. - Ne...
Štai. Paprasta.
O dabar uždėsim įtvarą, pone Keidi.
Gerai. Ačiū.
Ir jis visas jūsų, detektyvai.
Ačiū, gydytojau.
Niekas neatsako. Tarsi visi apie mane pamiršo.
Nesuprantu, kaip jis neteko piršto. Kur buvo tavo mama?
- Kur buvo Tomas? - Polai.
Grįžtu į lovą.
- Gerai, na... - Atleisk. Britanei nemiga.
- Smagu pakalbėt, tėti. - Labanakt.
- Paoškim, bliamba! - Jėzau.
- Kele. - Turiu gėrimų. Žolės.
Kaip gera.
- Dieve. - Prigavau.
Atnešiau, ką mėgsti. Turiu visko.
Pone Keidi, galime užduoti jums keletą klausimų?
Ar protingas žmogus dabar kviestų advokatą?
Na, pone, šiąnakt jūs užpuolėte tris policijos pareigūnus.
Manau, protingas žmogus norėtų bendradarbiauti.
Gal pasakytumėte, ką veikėte pastarąsias 24 valandas?
Jūsų pareigūnai neprisistatė.
Jūsų „Airbnb“ – nuomojamas. Savininkas davė mums leidimą.
Klausykit, vidury nakties, patyliukais, pašnibždom...
Kūnas tiesiog sureagavo.
Žinot, kad man pažeistos smegenys?
Taip, dėl smegenų pažeidimo...
Ar dėl jo matote haliucinacijas, nebūtus dalykus?
Pavyzdžiui, mirusią žmoną ar sūnų?
Kas yra?
Dabar žinau, kas jus siuntė.
O kodėl jums tai juokinga, pone Keidi?
Vilką mini, vilkas čia.
Greisonai, norėčiau akis į akį pakalbėti su ponu Keidžiu.
Jūs pažįstami? Aišku, kad pažįstami.
Manau, turėtumėt leisti tuo užsiimti mums, ponia Bouden.
Iš tiesų, aš noriu pakalbėti su advokatu.
Šia advokate.
Girdėjot jį.
Ar jie kada baigs statybas?
Mano tėtis atleido dar vieną rangovą.
Agresyvus Tomas visai karštas.
Tuo „aš buvau jūrų laivyno karys ir galiu pakelt tave kaip štangą“ būdu.
Ką? Juk judu nesate kraujo giminės.
Kodėl taip elgiesi?
Neniurzgėk.
Linksmuolė Natali man patinka labiau.
Nagi.
Nenoriu jiems grįžus būti per daug apsinešus.
Kaip nori.
Dūmus gali įpūsti man.
Negali pati surūkyt suktinės?
Reikia, kad aš
lyg paukščiukui viską sukramtyčiau ir įdėčiau į burną?
Ne.
Ne. Būtų keista.
Atleisk.
Ten mobilusis?
Mano sūnus grįžo namo su devyniais kojų pirštais
iškart po tavo kalbos apie nupjautus rankų ir kojų pirštus.
Tai bent. Tavo sūnus neteko kojos piršto? Kas nutiko?
Jis nepamena, nes tu jį apsvaiginai.
- Aš jį apsvaiginau? - Taip.
O kam man tą daryti?
Maksai. Žinau, kad tai tavo darbas.
Tada leisk dar kartą paklausti.
Kodėl norėčiau tau kenkti?
Tavo minčių neskaitau.
Apgailestauju dėl tavo sūnaus.
Jei jis vartoja narkotikus ir priima blogus sprendimus, jam gerai nebus.
Bet jis jaunas. Gali pasikeisti. Tu pasikeitei.
Nereikia.
- Ką? - Tu manęs nepažįsti.
- Ne? - Ne.
Pamenu, kad mudu turime daug bendro.
Pavyzdžiui, sunkią vaikystę ir sunkų tėvą.
Paklausyk, tavo sūnui pasisekė, jog turi tave.
Ir tau pasisekė. Gavai viską, ko norėjai.
Eik velniop.
- Zakas Boudenas? - Jis ten.
- Pone Boudenai? - Taip.
Aš daktarė Minter. Psichiatrė.
- Sveiki. - Galime pakalbėti?
Taip. Tuoj grįš mano žmona.
Kur tu? Klaustukas.
Ar jūsų sūnus vartoja narkotikus?
Ne.
Gal žolę, bet jokių sunkiųjų narkotikų.
Ar šeimoje būta psichinių ligų?
Ne.
Žmonos tėvas. Jam turbūt bipolinis sutrikimas. Bet jie nebendrauja.
O jūsų giminėje?
Ne.
Ar kas nors vyksta namie? Mokykloje?
Anais metais Zakas draugavo su bendraamže mergina ir turėjo...
kelias intymias jos nuotraukas.
Ir jis...
su draugais sukūrė nedidelį grupinį pokalbį.
Ir... Spėju, vienas draugų irgi buvo ją įsižiūrėjęs ir jai apie tai pasakė.
Jis atsiprašė, bet mokykla jį nubaudė, kad pamokytų kitus.
Tai tęsėsi mėnesius.
Aš... Tai gėdinga.
Ir...
jis neteko savo draugų
ir nuo to laiko yra uždaras.
Mėšlas. Kas čia dvokia?
Dieve. Čia oposumas.
Kele!
Šūdas.
Nieko sau.
Dieve.
Kas per mėšlas? Koks čia šūdas?
SKAMBINA
PRALEISTAS SKAMBUTIS – LEDINUKAI
Čia Zako mobilusis, bliamba.
Dieve.
Galite pakviesti gydytoją?
Perskambinsiu.
Galim ir toliau suktis užburtam rate.
Tu gali sakyti farams, kad aš pjaustau kojų pirštus,
sakyti, kad matau savo mirusią šeimą.
Beje, žinai, kad kalbėjau perkeltine prasme, ar ne?
Juk nemanai, kad po visų tų metų už grotų,
tapau psichiškai nesveikas. Nagi.
Nemanau, kad tu psichiškai nesveikas.
Manau, kad tu kaltas.
Ana, kur tu?
Palengva. Gerai.
Manai, kad po 17 metų,
pirmiausia eičiau pjaustyti vaiką?
Tik tam, kad pakenkčiau jo mamai?
Ką, po velnių, padarei mano sūnui?
Ir kur jo kojos pirštas, bliamba?
Nat, dabar negaliu. Kas yra?
Jis tą padarė čia. Jis tą padarė namuose.
Slėptuvėje.
Jis springsta!
Tu sveikas?
Jėzau.
Čia jo kojos pirštas?
- Taip. - Kaip galiu tą žinot...
- Ponia Bouden. - Ką?
Jūsų sūnus.
Nemanau, kad įmanoma nusikąsti savo kojos pirštą.
Pasirodo, nereikia daug jėgos nutraukti kojos pirštą ties sąnariu.
Gydytoja sakė: „Įsivaizduokite morkytę.“
- Ką? - Aš...
Jis turbūt grįžo namo, kai buvome paramos renginyje,
kažką užvartojo,
namuose susižalojo kojos pirštą.
Tada, mums grįžus, išėjo į kiemą,
todėl ir suveikė signalizacija.
Kažkas jam tai padarė.
Maksas buvo paramos renginyje su mumis.
Jis pasirodė jo vidury.
Prieš tai jis ėjo pasiimti vairuotojo pažymėjimą.
Jis turi nepaneigiamą alibi.
Ką?
Sakai, Zakas pats susižalojo?
Ne.
Noriu namo.
Žinau, mielasis. Žinau.
Jie turi palaikyti tave pernakt, gerai?
Taip, gerai.
Gerai, pažiūrėsiu, kaip laikosi Natali.
- Gerai. - Sugrįšiu.
- Gerai. - Gerai?
Iki.
Pala, stok.
Noriu nusičiurkšt.
- Štai. Palaikysiu. - Ne, aš...
Nereikia manęs lydėti, tėti.
- Lauksiu čia. - Gerai.
Girdėjau, kad vienas pirštukas dingo.
Skauda?
Ne, nelabai.
Gerai.
Tavo tėvai gerai tavimi pasirūpins.
Velniop mano tėvus.
Viskas gerai?
Taip.
Aš taip pavargau. Važiuojam.
Laukia prezidentinis numeris.
Dieve. Atleisk.
Yra naujienų dėl Zako?
Tavo tėtis vis dar ligoninėje. Aš irgi ten važiuosiu.
Mačiau čia oposumą.
Manau, jis gyvena sienoje.
Iš tiesų, anądien girdėjau krebždėjimą.
Ar žinai, kokie čia daiktai?
Ne.
Ir anksčiau niekada nesi mačiusi jo taip elgiantis?
Niekad.
Jis tiesiog su manim nebesikalba.
Denis sakė, kad internete jis susipažino su mergina.
Pasirodo, ji graži maištininkė.
Puiku. Tai puiku.
Beje, radau jo mobilųjį.
Nežinau slaptažodžio, bet...
Ačiū Dievui, kad galim būti ramūs, jog tau viskas gerai.
Noa, šiandien negaliu atvykti. Aš tik...
Rimtai kalbi?
Kaip?
Jie abu? Kas per velnias?
Jie mano, kad Banė nušovė Baironą, tada sukniubo. Gal širdies smūgis.
Bet ji metų metus stengėsi, kad jį išlaisvintų.
Panašu, kad tau parvežus juos namo, jis vėl išėjo.
Grįžo namo nesavas, girtas ar apsinešęs.
Kaimynai girdėjo barnį, klyksmus ir šūvius.
Žmonės ne visada elgiasi logiškai, kaip tikiesi.
Ne, aš turiu tai pamatyti.
Taip, maniau, kad norėsi.
Mums nebūtina čia būti.
Taip.
Jis man sakė, kad nori vykti į „Indy 500“ lenktynes. Pasiimti mamą.
Kas per šūdas?
Klausyk. Kalėjimas išmoko daug dalykų,
kurių žmogus nebegali pakeisti.
Tai gali žmogų sustiprinti, sugniuždyti
arba paversti kažkuo, ko pati motina nebepažins.
Tad savęs nekaltink.
Klausyk. Netinkamas laikas,
bet turim pakalbėt apie kitą nekaltą vyruką.
Ne Maksą. Rubeną.
Jis nori atsiimti apeliaciją.
Jis negali pasiduoti dabar. Jo egzekucija – po šešių savaičių.
Todėl šiandien turi nuvažiuoti į Tarvoterį
ir įkrėsti jam valios kovoti, bliamba.
Aš negaliu.
Zakas... Jis ligoninėje.
Kas nutiko Zakui? Jis sveikas?
Miegosiu daug geriau, kai tą sužinosiu,
bet jį greitai paleis, todėl turiu vykti namo, gerai?
Su Rubenu pakalbėsiu rytoj.
Grįžo sūnus paklydėlis.
Labas, mama.
Mielasis.
Turbūt miršti iš bado? Nori valgyti?
Ne.
Norėčiau juodos Savanos kavos.
Gerai. Tuoj bus.
Ar jie paaiškino, kaip rūpintis pėda?
Jokio dušo. Nešioti įtvarą iki penktadienio.
Kvapelis bus puikus.
Jie man leido jį pasilikti.
Įtvarą?
Ne. Kojos pirštą.
Einu persirengt.
Gerai.
Sakyk, ką galvoji.
Manau, kad mūsų sūnui nutiko sumauta galybė dalykų,
kurių nežinome,
o kuo mažiau žinome, tuo sunkiau bus jam padėti.
O aš manau, kad labiausiai jam padėsim tiesiog būdami šalia.
Kalbi, lyg aš siūlyčiau priešingai.
Atleisk, tiesiog ta Bairono situacija ir...
Atrodo, kad viskas aplink griūva, ar ne?
Kas ta mergina iš interneto?
Jėzau. Tiksliai.
Po anų metų įvykių su Sofija,
Zakas internete susirado merginą, apie kurią nieko nežinom.
Manai, turėtume jo paklausti, ar ji davė jam narkotikų?
Žinoma.
Klausyk, turime žinoti, kas nutiko.
Taip.
Zakarijau.
Kaip jautiesi?
Gerai.
Ką nors pameni?
Ar išėjęs iš namų su kuo nors susitikai,
pavyzdžiui, ta mergina iš interneto?
Vis dar nepamenu.
Mums neramu dėl tavęs, Zy.
Turi su kažkuo pasikalbėti.
Apie tai, ko nepamenu?
Dabar susitiksi su daktare Karlail triskart per savaitę. Gerai?
Bus ir bendrų susitikimų. Su mudviem.
Šitą pasilaikysiu.
Ne. Mobilųjį pasiimsiu.
- Koks slaptažodis? - Atiduok mobilųjį.
Šito tau nesakysiu.
Kokia čia nuotrauka?
Kokia nuotrauka?
Prakeikta kalė!
- Atiduok mobilųjį. - Nevadink mamos kale.
- Mama, atiduok... - Atgausi jį, kai bus saugu, aišku?
- Klausyk! Nurimk, prašau. - Paleisk! Tėti.
Mama!
PAKVAIŠAI DĖL PANOS, KURIOS NELIETEI
TU NEBESI TIESIOG PANA TU – AUDRA
TADA LEISK TAVE UŽLIETI
TAI KĄ ŠIĄNAKT VEIKSIM?
NE ŠIUO. PAKEISK.
ATSIŲSK FOTO!
NEKANTRUS BERNIUK. DAR TIK PRADEDAM.
TU ČIA?
Galiniame kieme aptiktas judesys.
Brendonai?
Labas, Tomi.
Vieną dieną tave taip nušaus.
Porelė užmiesčio klubo liberalų
kaip tu ir mano dukra tikrai nieko nenušaus.
Taip.
Tik žinai, jei Ana tave pamatytų, išmestų lauk.
Ji mano dukra, po galais.
Jei noriu, galiu verandoj kažką palikti,
be to, abu anūkai – mano.
Aš tik... Kai ką nupirkau Natali.
Nupirkau futbolo batelius. Ji mėgsta žaist futbolą, tiesa?
Jai patinka Megan Rapinou.
Tai Megan Rapinou bateliai. Na, ne jos asmeniniai.
- Tai jos batelių modelis. - Gerai.
Ta mergina... Ji galėjo žaisti vyrų komandoj.
- Gerai. - Ir ji būtų visiems parodžiusi.
Natali gimtadienis buvo prieš kelias savaites.
Ana nenori, kad čia rodytumeisi. Pasiimk dėžę.
Bandau padaryt kažką gražaus, po velnių.
Tu...
Perduok Anai, kad norėčiau ją pamatyti...
kai ji bus pasiruošusi.
Padarysiu tau paslaugą.
Nesakysiu jai, kad buvai užsukęs.
Labanakt, Brendonai.
Kai ji bus pasiruošus.
Kas tu toks, bliamba?
Labas.
Kas tau negerai, šunėke?
Net neloji.
Žmogau, regis, šis šuo palaužtas. Pažiūrėk į jį.
Kai gyvūnas prirakintas per ilgai,
jis išmoksta, kad nesvarbu niekas, ką jis daro.
Jis – vaikščiojantis šuns lavonas, nematai?
Jis net negirdi šeimininko balso.
Tas bukas šuva nieko nemoka, net apsiverst.
Ir tikrai nežino, kaip aploti svetimus žmones kieme.
Tokiam kaip tu, kuris gina savo turtą, reikia stipraus ir pavojingo šuns.
Taip, tu teisus.
Jei norėtum, manau, kad galėčiau jį iš tavęs paimti.
Aš dirbu Gyvūnų globos organizacijoje. Ji įsikūrusi Sali Mud gatvėje, gal žinai?
Rytoj ten ateitum, pasakytum, kad tave atsiuntė Maksas.
Ten turim naują šunį, kuris tau tobulai tiktų,
nes jis – meksikietiškas pitbulis, jo galva dydžiu sulig mano,
ir jis būtų išplėšęs man gerklę kaip...
Štai ko tau reikia, bičiuli.
Pala, sakai, kad galiu iškeist šį šunį į tą kitą?
Kaip kokį automobilį?
Taip, aš dėl to sutarsiu. Ir jo vardas Tu Polla.
Prisiminsi? Nepamirši šuns ar mano vardo?
Taigi, kai ten nueisi, ką tiksliai sakysi?
- Mane atsiuntė Maksas. - Taip?
- Teisingai? - Taip.
Maksas. Atėjau pasiimti Tu Polla.
- Tavo pimpalą. - Teisingai.
- Taip. - Šuo – tavo.
PAIEŠKA PAGAL VAIZDĄ
VYKDOMA
ATITIKMENŲ NĖRA
Kas tu, po velnių?
Tu čia?
Taigi, jis susirašinėjo su ta mergina.
Žinutės išsitrina,
tad matau tik paskutiniųjų dienų, bet jų tūkstančiai.
Kiek laiko čia sėdi?
Nori priversti mane jaustis kalta dėl to, kad domiuosi mergina,
kuri apsuko Zaką aplink pirštą?
Ne. Stengiuosi atkreipti tavo dėmesį, nes nieko kito nebematai.
Atleisk, kad nebematau nieko, išskyrus tai, kas apsvaigino mūsų sūnų.
Nesvarbu, kas jį apsvaigino: internete žaidžianti pana, Maksas Keidis
ar „Savannah Bananas“ beisbolo komanda.
Dabar svarbus Zakas.
Turime jį palaikyti. Turime grįžti į įprastą rutiną.
Tad reikia, kad man dėl to padėtum, jei gali.
Realiam pasauly turim daug darbo, bliamba.
Klausau?
Sofija. Čia aš, Zakas.
Ko tu nori?
Tik norėjau pasakyt, kad aš... Aš tik... Labai atsiprašau. Ir vėl.
Man nederėjo... Aš ne...
Aš tik...
TARVOTERIO KALĖJIMAS SAVANA, DŽORDŽIJA
Ramirezai, lankytojas.
LANKYMO SALĖ
Tie advokatai nežino kada pasiduoti.
Sveikas, Rubenai.
Žinai, kas aš?
Tuomet žinai, kad čia noriu būti mažiausiai.
Tai kodėl tu čia?
Girdėjau, jog nori atsiimti apeliaciją.
Tave atsiuntė SJLP.
Sakiau jiems, kad viskas baigta.
Atėjau tau pasakyti vieno:
tavo skausmas turi prasmę.
Gali priimti savo skausmą ir paversti jį stiprybe.
Žinai, juokinga tai girdėti iš tavo lūpų.
Apie tave girdėjau daug šūdo.
Stebiuosi, kad tokį šunsnukį kaip tu išleido į laisvę.
Iš pradžių nebuvau šunsnukis.
Jie mane tokiu pavertė. Tapau šunsnukiu, kad išgyvenčiau.
Ir tu...
Nebuvau nieko nužudęs, kol manęs nepasodino į šitą sušiktą skylę.
Ši vieta tave paveikia!
Dar aną savaitę sėdėjau ten, kur tu.
Manai, kad tavo istorija baigėsi, bet taip nėra.
Galbūt tai net ne tavo istorija.
Galbūt turi daug didesnį tikslą... viduje.
Rubenai!
Zakai.
Zakai, ką sau galvoji?
Zakai.
Kur eini?
Gydytojas liepė mankštinti koją vaikščiojant, tad aš...
Tik einu pasivaikščioti.
Sofija pasakė kitiems, kad jai skambinai.
Prašau, pasakyk, kad dabar pas ją neini.
Tik... Aš noriu atsiprašyti.
Nebegali to ištaisyti. Turi gyventi toliau.
Tau viskas lengva.
Tobula atletė, tobuli pažymiai, tobula dukra.
Man niekas nėra lengva.
Tai suknistai vargina.
Jie manęs net nemato.
Mama su tėčiu mūsų nepažįsta.
O mes nepažįstam jų.
Jie linki mums geriausio.
Bent jau tau. Tu tikrasis jų vaikas.
Bet tu jiems labiau patinki.
Nagi. Eime namo.
Aš pats. Galiu paeiti. Nesu neįgalus, tik netekau kojos piršto.
Juk naktį neišsliūkinsi, ar ne?
Niekur neisiu.
Pažadi?
Labanakt.
Atsiprašau.
Šios kelios dienos buvo įtemptos.
Žinai, vis galvoju apie tai, ką sakė Noa,
kad mums būtų negerai, jei Maksas išties būtų kaltas.
Bet prieš jį buvo neginčijamų įrodymų.
Prieš savo žmoną jis naudojo emocinį smurtą.
Luminolis parodė kraujo dėmes jo namuose ir mašinos bagažinėje...
Eimė Brankato prisipažino. Ji turėjo nusikaltimo įrankį.
Jis galėjo jį jai atiduoti.
O ji padarė jam paskutinę paslaugą paleidusi kulką sau į galvą?
Jis moka įtikinti žmones.
Žinau, kad kalbu paranojiškai.
- Atleisk, aš... - Eimė Brankato su juo dulkinosi
ir norėjo, kad jo žmona pradingtų.
Taigi, visi įrodymai, kurie, kaip manėme, rodė į Maksą, iš tiesų rodė į Eimę.
Tarkime, tu teisus.
Ar nesijauti kaltas?
Pasielgėme, kaip mums atrodė teisinga.
Tiesa?
Ar galime apie tai nebegalvoti?
Grįžti į įprastas vėžes? Kartu?
Gerai. Taip.
Išjungei žadintuvą?
Nėr už ką.
Nėra nieko skubaus, dėl ko negalėtum numigti dar valandėlę, tiesa?
Ne, turbūt nėra. Bet...
Šūdas! Velnias!
Reikėjo tą sumautą mobilųjį įmesti į baseiną.
Kas taip dega?
Noa, labai atsiprašau. Tuojau pat važiuoju pakalbėti su Rubenu.
Vakar diena lėkte pralėkė.
Nurimk.
Rubenas atrado norą gelbėti savo gyvybę po to,
kai Maksas Keidis pas jį nuvyko ir įkvepiančiai pakalbėjo.
Kam Maksas Keidis vyktų su juo kalbėtis?
Na, jis užsuko į biurą,
norėjo sužinoti, kuo galėtų padėti. Pasakiau:
„Ar sutiktum sugrįžti į kalėjimą?“
Klausyk, tas vyras – tikra nepelno dievų dovana.
Ir netrukus jis kalbėsis su „The Times“.
Užtars mus geru žodžiu.
Pala, jis duos interviu? Kada?
Dabar.
Kol kalbam, jie biure ruošiasi pokalbiui.
- Gerai atrodau? Ar gerai? - Taip.
Sveiki.
Tuoj atvažiuosiu.
Neilgai pailsėjai.
Maksai, labiausiai nukentėjote nuo to, ką vadinate
baudžiamojo neteisingumo sistema.
Bet turiu paklausti – kodėl pripažinote kaltę?
Na, aš jutau spaudimą.
Kas jus spaudė?
Tai – praeitis.
Tabita, viskas, ko noriu šiandien –
padėti žmonėms, kurie patiria neteisybę, pavyzdžiui, Rubenui Ramirezui, ar ne?
Ir ačiū Dievui, kad yra grupės kaip SJLP, kurios kovoja dėl Rubeno.
Sunku patikėti, kad negyvenate praeitimi.
O kas išvis yra praeitis?
Muziejus, kupinas negyvų dalykų.
Jūsų vaikystė buvo neįprasta, ar ne?
Savo tėvą sutikote tik būdamas trylikos?
Taip. Mano tėvas.
Gerai, mano tėvas buvo amerikiečių karys, dislokuotas pietų Ispanijoje.
- Jis smagiai leido laiką. - Aišku.
Apvaisino gana jauną baskų moterį, o ji vaiko nenorėjo.
Taigi, suprantat, nebuvo...
Augti su ja buvo ne pyragai. Suprantat, ką turiu omeny?
Bet bent jau maistą ji gamino puikiai.
Todėl ir ėmiausi restoranų verslo.
Tad bent tas buvo į naudą.
Taip.
Ir kai man buvo trylika, ji nusižudė.
Taip. Nušoko nuo pastato.
O mane išsiuntė į Ameriką gyventi su tėvu.
Ispanijoj giminių nebeturiu, nebuvau ten grįžęs.
Kai atvykau į Šiaurės Karoliną...
aš nežinau. Buvau pasimetęs.
Net angliškai nekalbėjau, suprantat?
Ar kalbos išmokė tėtis?
Ne, mano tėvas gyveno naują gyvenimą.
Jis veisė šunis.
Turėjo naują šeimą
ir turbūt nenorėjo,
kad aplink sukiotųsi mišrūnas pavainikis.
Kaip skaudu.
Buvo sunku, bet turėjau prisitaikyti.
Ir prisitaikiau.
Išmokau būti stiprus.
Tai man suteikė moralės jausmą.
Žinot, anądien sena draugė man pasakė,
kad niekada nėra per vėlu ištaisyti tai, ką sugadinome.
O visą savo gyvenimą norėjau tik vieno.
Savo šeimos.
Regėjau tai savo galvoje. Žmona, dukra, sūnus.
Galbūt namas su dideliu kiemu.
Gal ir baseinu.
Net pro šalį einanti katė. Nežinau.
Galbūt tam jau per vėlu.
Nežinau, nors buvau nekantrus berniukas,
bet esu kantrus vyras.
Ir aš dar tik pradedu.
Kas?
NEKANTRUS BERNIUK. DAR TIK PRADEDAM.
Šunsnukis.
Viskas gerai? Ana? Alio?
Ar nesitarėm, jog susitelksim į Zaką? Bandysim grįžti į įprastas vėžes?
Taip. Tu teisus.
Neatrodai įsitikinusi.
Ar įmanoma, kad Maksas žino, ką padarėme?
Žinome tik mes.
Niekas ir nesužinos, nes niekam nebūtina, ar ne?
Taip.
Pasielgėme, kaip mums atrodė teisinga.
Name yra keturi miegamieji ir keturi su puse vonios kambariai.
Virtuvėje, neužkliūkit, yra sumontuota nauja nerūdijančio plieno įranga.
Privati terasa žvelgia į nuostabų sodą.
Visus matomus baldus galima įsigyti už nurodytą sumą.
O papildomą kambarį virš garažo
galima panaudoti kaip darbo kabinetą ar žaidimų erdvę.
Ar būsite tik jūs? Turite vaikų? Be jūsų gauruotojo mažylio.
Jis name nepridergs, tiesa?
Ne.
Ar galima greičiau užbaigti sandorį?
Atsisakysiu visų išlygų.
Pažiūrėsiu, ką galima padaryti.
Atleiskit. Nenoriu pasirodyt nemandagi, bet žinau, kas esate.
Ar galite tai įpirkti?
Dėl pinigų nesijaudinkit. Man bus atlyginta už patirtą skausmą.
Gerai.
Ar jūsų banke yra asmuo, su kuriuo galėčiau pakalbėti?
Žinote, kaip sakoma. Pasitikėk, bet tikrink.
Taip. Žinot, kas dar yra sakoma?
Kad jei tave neteisingai apkaltina,
jauti kitokį potrauminio streso sindromą nei kiti kaliniai,
nes prarandi tikėjimą tave saugoti turėjusiomis sistemomis,
kaip įstatymai ar pinigai.
Taigi, vienintelė sistema, kurią žinai, yra „eik velniop“ sistema.
Bet, Glorija, jūs nesate toje sistemoje.
Nesate. Jūs vis dar esate kitoje.
- Teisingai? - Taip.
Nesijaudinkite, mieloji. Parūpinsiu tą informaciją.
Ir pasiūlysiu didesnę kainą, nei prašoma.
Kiek didesnę?
Gal duotumėte man minutėlę pajusti šios vietos atmosferą?
Žinoma.
Norėčiau pabūti vienas, jei neprieštarausit.
Prašau, išeikite į lauką.
Išvertė Raimonda Girnytė