Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sinun pitää tulla pois yksin, jooko?
Ei! En halua! - Rauhassa.
Ei hätää. - Ei!
UI LUOKSENI
No niin, Julia. Ui tänne.
No niin. Jalat ihan suorina. Älä taivuta polvia, Julia.
Jalat suorina. Potki kovaa.
Anna käsi. Tule tänne.
Tulehan nyt.
No niin. Uudestaan. - Ei.
Viimeinen kerta. Valmiina? - Ei.
Ei hätää. Opin itse samalla tavalla.
Anna käsi. Tule.
Mitä minä sanoin? Ei mitään hätää.
Riittää, Cristóbal. Anna hänen olla.
Mennäänkö?
Estela.
Estela!
Estela, oletko siellä?
Hän ei ole jumissa. Hän pitää kiinni.
Julia, tuo ei ole hauskaa. - Julia.
Tuossa ei ole mitään hauskaa. Nyt riittää. En jaksa enää.
Ala tulla. Voi rakas. Julia.
Minulla on nyt töitä. Olen väsynyt. Estela voi letittää tukkasi.
Haloo. Voitteko yhdistää lastentautien osastolle neljänteen?
Kyllä, seitsemänvuotias tyttö. Skolioosipotilas.
Minulle kerrottiin, että hänellä on lievää kuumetta.
Selvä. Pyydetään lähete tartuntatautien osastolle.
Mennäänkö puhdistamaan korvat vanupuikolla?
Etkö halua vanupuikkoja? Koeta sitten kestää.
Nämä kaikki menevät roskiin. - Selvä.
Kaikki nämä, laatikko myös. - Selvä.
Hän ei ole vieläkään heitä anoppini vaatteita pois.
Katso.
Katso, mitä löysin. Uimalakki.
Lupaan ostaa sinulle uuden, rakas.
Kuulehan, pikkuinen. Katso minua.
Halusin tulla mukaasi, mutten voikaan.
Jooko? Mutta Estela lähtee mukaasi. - Olen lomalla.
Voinko aloittaa jokin toinen päivä?
Et. Siellä oli vain yksi paikka jäljellä, ja minun piti varata se äkkiä.
Laita se hänelle. Katso minua, pikkuinen. Harjoitellaan yhdessä Caburgua-järvellä.
Koska me lähdetään?
Sinun pitää käydä ulkona, pitää hauskaa ja oppia asioita.
Et voi kököttää päivät pitkät sisällä Estelan kanssa.
Minun vuoroni istua.
Ei.
Nähdään. - Heippa.
Niin. - Olen hänen kanssaan.
No niin. Tehdäänkö pikku upotus?
Puhalletaan.
Kun vauva tekee näin ja sulkee silmänsä, upotamme ja nostamme hänet ylös.
Jooko? Juuri noin. Hyvä.
Hienosti.
Oikein hienosti.
Se sattuu.
Kuule, vesi on täynnä täitä.
Kuka ne sitten poistaa? En minä ainakaan.
Se on helpompaa, jos aloitat takaa.
Seuratkaa ohjaaja Nataliaa, joohan?
Tuonne päin. Ei saa juosta. Ihan rauhassa.
Äidit ja isät voivat mennä vaikka kahvilaan aamupalalle.
Menehän. - Onko kaikki hyvin, Julia?
Ei kiirettä. Ihan omaan tahtiin. Tule, kun haluat.
Mene vaan.
Mennäänkö veteen?
Tule vaan, Julia. Sinun vuorosi, mene ensin.
Mikä hätänä?
Hyvä on. Kaikki muut veteen. Mennään, lapset.
Hei, mitä tapahtui?
Etkö halua mennä veteen? Mennään yhdessä. Tule mukaani.
Eikö? Kaikki ystäväsi ovat vedessä.
Ihan rauhassa. Ei hätää, opit kyllä. Tule, hypätään yhdessä.
Lasken kolmeen. Yy, kaa, koo!
Anteeksi, rouva. Tänne ei saa tulla. Rouva, ei...
Valmiina? Kun sanon yksi...
Julia, oletko kunnossa? Haluatko lähteä? Mennäänkö? Mennään.
Odottakaa. Hänen pitää jäädä tunnin loppuun.
Tulimme ihan turhaan.
Onko se sinusta oikein?
Nyt sinun pitää tulla kanssani asioille.
Mitä sanon vanhemmillesi? - Etten halua uida.
Mutta ennemmin tai myöhemmin sinun täytyy oppia.
Missä sinä opit uimaan?
Pakotettiinko sinut?
Olet aina niin dramaattinen. Minä opetan sinua uimaan.
Sen pituinen se. - Entä jäätelö?
Et laittanut varvastakaan veteen.
Mennään sitten.
Odota tässä, Julia.
Hei. - Hyvää iltapäivää.
María Rosa Torres. - Selvä.
Hän voi noutaa sen huomenna Castron toimipisteestä.
Hänen pitää antaa lipun numero. - Selvä.
Rouva!
Lippunne.
Seuraava. Hyvää iltapäivää.
Julia! Enkö käskenyt odottaa?
Mennään!
Mennään.
Viimeinen kerta.
Mennäänkö? Ostan sinulle jotain.
Yhden jutun. Jotain hyödyllistä.
Laita se takaisin. Vain yksi juttu, minä sanoin.
Sininen minulle, vaaleanpunainen sinulle.
En pidä vaaleanpunaisesta. - En minäkään.
Ensimmäiset tunnit ovat sellaisia.
Ne ovat aina vaikeita. - Kamalia.
Siihen pitää vain tottua.
Sillä lailla. Mitä tapahtui, Estela?
Vesi oli hirmu kylmää. Ohjaajalla oli liikaa oppilaita.
Se voi olla vaarallista. - Kerho alkaa olla huonossa jamassa.
He sanoivat, että kurssilla on enintään viisi lasta.
Heitä oli paljon enemmän, ainakin jotain 43.
Sitten kun olemme järvellä, osaat uida.
Jos lapset eivät uskalla mennä veteen,
on parempi aloittaa syvyydessä, jossa jalat yltävät pohjaan.
Parhaat uimaharjoitukset ovat pään upottaminen veden alle ja hengittäminen...
Tämä on videopuhelu, äiti. Näen vain hiuksesi. Käännä kamera.
Katso. Näetkö?
Täällä ei voi syödä kasviksia. Ne eivät maistu miltään.
Miten kaunista.
Ovatkohan bussiliput jo kalliimpia?
Älä osta niitä juhlapyhiksi. Ne ovat kalliimpia.
Miksi tulit vain muutamaksi päiväksi?
Miksi ihmeessä? - Sonia aloitti työt lohenkasvattamossa.
Sanoo viihtyvänsä. - Ei missään tapauksessa. Pysy siellä.
Serkkusi raataa nälkäpalkalla.
Sitä paitsi he myrkyttävät eläinparat. Siellä sairastuu ja lopulta menee henki.
Neljä rikollista tuli sisälle.
Heidän ulkonäkönsä ja liikkeidensä perusteella...
Kauppa, jossa käyn ostoksilla, ryöstettiin.
Kaikkeen tottuu. Ihmiset tappavat matkapuhelimesta.
He murtautuvat koteihin yöllä. Sellaisia me olemme.
Me emme ole sellaisia, äiti.
Juanita! Borja!
Tulkaa tänne!
Kotiin, lapset!
Hei, Estela. - Katso.
Päästäänkö veneeseen?
Mistä nämä merirosvot tulivat? - Borja pääsee aina ensin.
Ei mitään kiirettä.
Purjehdimme tällä, Estelita. Kaksi viikkoa Caburgua-järvellä.
Joo, mutta se on ihan pikkuinen.
Ihanaa! - Tykkäättekö siitä, lapset?
Tästä tullaan alas.
Kas noin. No niin, sillä lailla.
Yksi, kaksi, kolme,
neljä, viisi, kuusi, seitsemän, kahdeksan.
Lepää.
Olen sentään jo parempi.
Jonkin verran. - Miten niin "jonkin"?
Jonkin verran.
Viisi kertaa kymmenen...
Viisi... niin kuin kymmenen kertaa viisi...
Kaksitoista niin kuin kolmetoista...
Kaksitoista tai kolmetoista tuntia. - Niin.
Saat minut kestämään aina pidempään.
Tämä täytyy vain lämmittää.
Se toimii sitten, kun se on lämmin.
Tunnetko mitään? - Joo.
Hymyilkää. Emme kuvaa teitä.
Oletko uusi täällä? - Ei, olen jo 40.
En kovin uusi enkä lupaava.
Vitsi, vitsi. Aloitin viime viikolla.
Punainen aski, kiitos.
Se ei tykkää tuhlailusta.
Askeettinen koira.
Oletko töissä tässä lähellä? Minä myös.
Jos tulet uudestaan, voidaan vaikka nähdä tai jotain.
Minulla on runsaasti aikaa. Oli kiva tavata.
Mene takaisin.
Älähän hoppuile.
Ruosta pitää nauttia.
Senkin saastainen rakki.
Täällä ei saa haukkua.
Hus!
Alahan mennä, hus!
Olen ihan poikki. Jättäisin avajaiset mieluummin väliin.
Se on ystäväsi tilaisuus, Mara. Hoputit minua.
Kello on puoli kahdeksan. Ajomatka on 47 minuuttia, ja sitten pitää pysäköidä.
Julia, nouse ylös, kiltti. Sinulla on jalat. Lopeta ryömiminen.
Jos hän ei syö, ei telkkaria. - Selvä.
Kuraattori -
vai taiteilija?
Tuo. - Selvä.
Julia.
Julia!
Jos liikun, hän seuraa minua katseellaan.
Kas noin. Nyt hän ei voi katsoa sinua. Ylösalaisin se ei onnistu.
Nyt nukkumaan.
No niin. Nyt pitää levätä.
Mikä on, Sonia? En voi puhua. - Odota. Äitisi.
Mitä tapahtui? - En tiedä tarkalleen, mutta...
En voinut puhua hänelle, mutta hänellä on murtuma.
Missä hän on? - Hänet laitettiin istumaan, vaikkei saisi.
Entä... Kuka näki hänet? Puhuitko hänelle? - En nähnyt häntä. Naapuri.
Näitkö, missä kunnossa hän on? - Naapuri löysi hänet maasta.
Koskitko häntä? Mitä murtui? - Hän tarttui oksaan, ja oksa katkesi.
Hän putosi tuolilta ja mursi lonkkansa.
Hän on sairaalassa. Hänet leikataan.
Voitko jäädä hänen luokseen, kunnes tulen? - Voin, ei huolta. Kunnes tulet siis.
Järjestän asiat täällä. - Selvä.
Leikitäänkö yhdessä?
Mitä hauskaa polttamisessa on?
Mitä sinä täällä teet?
Ei. Mene sänkyyn.
Tänne on alaikäisiltä pääsy kielletty.
Vanhempasi eivät halua, että tulet tänne.
Minua pelottaa. Katon päällä on vielä jotain juttuja.
Niitä sanotaan tähdiksi. - Ihan oikeasti.
Hiiret siellä vain juoksevat.
Ei edes yhtä tupakkaa saa rauhassa polttaa.
Niitä sanotaan sakaroiksi, koska ne pudottavat ne.
Sulje silmät. - Kun ne ovat nuoria, ne...
Vain pöllöt eivät nuku.
Sen laikut antavat sille uskomattoman hyvän suojavärityksen -
ja tekevät siitä täysin huomaamattoman.
Laikut kestävät kolme kuukautta. Vuoden kuluttua...
Minä nukuin sinun ikäisenäsi liikkumatta.
Kuin muumio.
Piti nukkua samassa sängyssä äidin kanssa.
Hän kaatui tänään ja oli yksin.
Sellainen hän on.
Koskaan ei voi tietää.
Hän sanoo, ettei halua, että menen,
mutta haluaa, että menen.
Heippa, kaveri.
Hei, odota!
Oletko vanhempi kuin minun äitini?
Olemme lähes saman ikäisiä. - Kuoletteko yhtä aikaa?
Ensin kuoli mummini, Nena.
Seuraavaksi kuolee minun isäni.
Sitten minun äitini tai sinä, ja sitten minä.
Ei.
Sietämättömät pikkutytöt elävät pitkään. Mikäs pahan tappaisi.
Cristóbal. - Mitä?
Estelalla on meille asiaa.
Mitä asiaa? - Hän haluaa mennä katsomaan äitiään.
Leikataanko äitisi? - Kyllä.
Pitääkö sinun lähteä?
Kyllä. Hänelle laitetaan huomenna lonkkaproteesi.
Ne ovat nykyään rutiinileikkauksia.
Komplikaatiot ovat hyvin harvinaisia, joten...
En pysty. Minun pitää olla koko päivä ateljeessa ja pakata monta teosta.
Ne pitää toimittaa maanantaina. En voi. - Aivan.
Mitä jos maksamme lennot, ja menet maanantaina? Eikö se olisi parempi?
Jos menet nyt, sinua ei päästetä edes sisään.
Totta. - On parempi mennä leikkauksen jälkeen.
Sitten voit olla mukana seurantakäynneillä ja auttaa hoidossa...
Anna laatikkoni olla.
Hän on parhaillaan leikkauksessa.
Hei, Estela. Hän heräsi juuri nukutuksesta.
Hän heräsi vähän surullisena, mutta se on kuulemma normaalia.
Onko hän kunnossa?
HUULILLESI TAHDON SAMMUTTAA
MUN SIELUNI JANON
Mikä tämä on?
Se tuo onnea ja suojelee sinua.
Minkä takia?
Se estää rakastumasta. - Miksei saisi rakastua?
Jotta ei joudu kärsimään.
Se on hieno. Saanko sen?
Et, se on minun.
Puhu sinä lapsille, jooko? Minua ei nyt huvita.
Ei, anna se!
Ei!
Lopeta! - Lopettakaa. Teidän pitää lopettaa.
Ei! - Haluan toisen paperin.
Haluan, että he lähtevät pois.
Kuulin, mitä sanoit.
Julia. Et voi lukittautua sinne taas.
Menetkö äitisi luokse?
Kuka sinusta huolehtisi?
Mennäänkö?
Veljesi soitti aamulla.
Tuliko hän ihmisten ilmoille? - Älä aloita. Olette samanlaisia.
Ei, äiti, minä en kadonnut. Tulin tänne töihin.
Tulen heti, kun Sonian vapaat loppuvat. Sitten voimme molemmat auttaa.
Sanoin jo, että olen kunnossa. Säästä ne päivät lomaa varten.
No niin, äiti. Puhutaan huomenna.
Suukkoja. Heippa.
Katso, mitä hän toi sinulle!
Katso, koira. - Se kysyy sinusta joka päivä.
Mutta emme edes tiedä nimeäsi.
Estela. - Carlos. Hauska tutustua.
Tuleeko se sinunkin kotiisi?
Joo, mutta se ei ole minun kotini.
Aikamoinen kerjäläinen, vai mitä? Kulkee talosta toiseen.
Mistä olet kotoisin? - Chiloélta.
Chiloélta! Millaista siellä on?
Enemmän puita kuin ihmisiä.
Vaahteroita, tammia, jalavia, myrttejä, laakereita.
Missä sinä asut? - Täällä näin.
Olen talonvahtina yhdelle kaverille. Muutaman kuukauden.
Pikku hetki. Tähän.
Kun tulin Santiagoon, minusta ilma haisi tomulta.
Oli tosi kuuma, ja kaikkialla oli vain kahta väriä, keltaista ja ruskeaa.
Keltaisia puita, ruskeita mäkiä. Keltaisia rakennuksia, ruskeita aukioita.
Mitä sinä teet? Ei, älä. Saan potkut, jos joku näkee.
Mitä vielä. Mistä he löytävät uuden tähän aikaan vuodesta?
"Hei, pomo. Tulemmeko töihin Kuolleiden päivänä?"
Onko se vitsi?
"Oletko kenties kuollut? Etkö?
Eli? Painu sitten takaisin töihin."
Ei naurata.
Minä olen lastenhoitaja. - Ota ne pois, nyt heti.
Ota ne pois, Julia! Riisu ne!
Ota ne pois, Julia!
Yy, kaa, koo, alas.
Yy, kaa, koo, ylös. Yy, kaa, koo, alas.
Pullista rintaa kuin kyyhkynen. - Kyyhkyset eivät ui.
Olen ollut tässä jotain tunnin. Voinko pitää tauon?
Oletpa jääräpäinen. Nyt jo jalkeilla, äiti.
Menen takaisin sänkyyn. Tulin vain ruokkimaan kissaa.
Hyvää joulua, äiti. - Juhlivatko he illalla?
Minun pitää lopettaa. Soitan myöhemmin. - Heippa.
Iltaa. Onko jotain sattunut? - Iltaa.
Tekö soititte meille hiiviskelijästä?
En, en edes tiedä numeroa. Kaikki nukkuvat täällä.
Se on 1818. - Selvä, kiitos.
Tarkistan sisäänkäynnin.
NAAPURUSTOVAHTI
Avaa jo!
- Avaa jo!
Näytähän. Mikä se on? - Tadaa!
Mikä se on? - Onpa hieno!
Kuka se on? - Papukaija. Katsopa.
Tässä on yksi juttu. - Katso.
Mikä se on? - Siinä.
Kas noin. Kokeile. - Jingle bell.
Jingle bell.
Joulupukki on hölmö. - Ei.
Joulupukki on hölmö.
Sano sille jotain. - Julia on nätti.
Julia on nätti.
Tykkäätkö? Hyvänen aika, Estela.
Mikä se on? - Estelan lahja.
Minunko? Voi ei. - Mikähän se on?
Kas tässä. - Kiitos paljon.
Avaa jo! - Katsotaan.
Katsokaa, pyyhe. Onpa hieno. - Siinä on kuitti.
Jos haluat vaihtaa sen. - Ja uimapuku!
Voit pitää sitä Caburgualla.
Voi, miten kaunis väri. Kiitos paljon.
Mutta järveen en mene edes väkisin.
Minä lähden nyt. Muuten jään jumiin ruuhkaan. Jooko?
Estela, mene sinä mukaan. Viime reissulla kakku oli murusina.
Heippa!
Sun käsivarsilla tahdon etsiä polkuni
Tahdon, että tunnet itsesi naiseksi vain minun kanssani
Mikä tämä imelyys on? - Tänään haluan sut
Tänään haluan sut
Koska sinä olet alkanut laulaa?
Kokeile sinä.
No niin. - Selvä. Yy, kaa, koo!
Yy, kaa, koo. - Yy, kaa, koo, nee!
Melkein.
Mitä kautta pääsen ulos? Mistä?
Haluatko, että jään? - En.
Mistä pääsen ulos?
Mistä?
Tuolta.
Vasemmalla altaan takana on hylätty talo.
Sen jälkeen en tiedä. Tuonne päin.
Ei.
Minä täällä. - Viekää kaikki!
Viekää kaikki! - Se on Estela! Avaa ovi.
Ei hätää. - Hän lähti.
Sulje ovi. Oletko kunnossa? - Joo, joo.
Laita lukkoon. - Hän pakeni naapurista.
Onko kaikki lukossa? Soita poliisille. - On lukossa.
Soitin jo, mutta hän rikkoi puhelimeni. En näe mitään.
Soita sitten vartijoille. - Soitin jo. Nyt en näe mitään.
Ollaanko kotona?
Kuulkaa. Kenelle voin kertoa... - En ehdi nyt. Pikku hetki.
Hyvää iltaa. - Iltaa.
Tulkaa mukaani.
Näitkö hänet kunnolla?
He sitoivat naapurin rouvan yksin vessaan,
ja miehen ja lapset yhdessä.
Miten kamalaa.
Miten kukaan voi tehdä sellaista äidille?
Se on pahuutta, Estela.
Tai hämmennystä.
Hän oli pelkkä poikanen, ihan lapsen näköinen.
Enää ei voi olla turvassa omassa kodissakaan.
En tiedä, miten uskalsit poistua huoneestasi. Olit tosi rohkea.
Sinulle olisi voinut sattua jotain. Onneksi ei sattunut.
Onko kuumaa vettä vielä? - On.
Laitanko teetä? - Kyllä, kiitos.
Selvä.
Hei. Oletko kunnossa? - Halusin vain puhua hänelle.
Lähetit vähemmän kuin sovittiin. - En ole vielä saanut palkkaa.
Etkö saa ennakkoa, kun äitisi on sairaana?
Montako vapaapäivää on vielä? - Kymmenen. Enempää en saa.
Hyvä on. Yritän järjestää kaiken.
Eikä se ole vapaata, vaan minun lomani. - Korvaan nämä päivät sinulle.
Kerro, kun hän herää huomenna. - Hän saattaa nukkua myöhään.
Hän ei halunnut syödä, ei mitään.
Mitä?
Täällä ei saa haukkua.
Laita ne eteisen komeroon.
Tämä on turvaksemme. Älä päästä Juliaa tänne.
Se on luultavasti tulehtunut. Valkoverisolumäärä on alhainen.
Kyllä, tilasin magneettikuvauksen.
Siinä näkyy paikallinen hematooma leikkausalueella.
Alueella on myös turvotusta. Siksi epäilen, että se on tulehtunut.
Kivut ovat myös lisääntyneet, ja hänellä on kuumetta.
Missä Julia on? - Hän ei ole täällä.
Julia!
Pelkäsitkö varasta?
En.
Hän pelkäsi enemmän.
Kuvittele, että menet taloon, jossa et tunne ketään.
On yö ja pimeää. Ihmiset huutavat peloissaan.
Poliisi on perässä. Ei.
Hän pelkäsi. Hän huusi.
Tämä talo on pelottava.
Onneksi varas ei mennyt vanhempiesi huoneeseen.
Hän olisi nähnyt isoäitisi muotokuvan. - Mummini.
Koska hän näyttää tältä.
Pelkään mummiani. - Se olisi pelottanut häntä enemmän.
Koira!
Tule tänne.
Mikä sen nimi on? - Sen nimi on Dadú.
Senkö takia olit lukinnut ovesi? - Joo.
Se muistuttaa Jaimeiden koiraa lapsuudestani.
Naapurissa oli kaksi ikäistäni poikaa.
Toisen nimi oli Jaime, ja toinen oli hänen kaksoisveljensä.
Sanoimme häntäkin varmuuden vuoksi Jaimeksi.
Minä tykkäsin Jaimeista. Annoin heille suukkoja. Ensin yhdelle...
Miten suukotit heitä? - Näin.
Ja sitten suukotin toista Jaimea.
Sitten Jaimet suukottivat toisiaan niin kuin suukotetaan peiliä.
Olet ihan hassu. Se oli kivaa.
Nyt on minun vuoroni ajaa. - Tule.
Minne haluat, että vien sinut? - Kotiini.
Eikö meidän pitänyt tavata kahdeksalta?
Kyllä, kello on kahdeksan.
Ai niin, kelloja siirrettiin.
En pidä kesäajasta, joten en siirrä kelloa.
Se tarkoittaa, että minun pitää mennä. Heippa.
Ohhoh! - Mitä?
Mitä se oli? - Mitä "ohhoh"?
Ihan pöljä ensisuudelma. - Ai mikä oli pöljä? Tämäkö?
Estela!
Auta minua, kiltti. - Joo.
Nyt se on hyvä.
Se on siinä.
Hyvä.
Miten se meni, Iván? - Hyvin. Puhuin jo turvayhtiön kanssa.
He asentavat uudenvuoden jälkeen kamerat.
Selvä. - Sitten he asentavat sähköaidan.
He hoitavat kaikki haavoittuvuudet.
Kiitos, Iván. - Eipä kestä.
Vihdoinkin.
Miten on? Onko tyttö oppinut jo uimaan?
Hän pääsee yksin reunalle ja ylös. - Tosi hienoa.
Pienen treenauksen jälkeen hän edustaa meitä olympialaisissa.
Mitä te näette kadulla? - Ei mitään.
Eikö mitään? Väärin. Kaduilla on aina jotain.
Vaara piilee siellä. Rikolliset piiloutuvat sinne.
No niin, Iván. Traumatisoit heitä vain enemmän. Kotiin siitä, lapset.
Kiitos paljon. - Ai niin, Iván.
Lisää minut siihen turvallisuusryhmään.
Toki. Olen palveluksessasi. No niin, kerro.
Neljä. - Neljä.
Neljä, kaksi, kaksi. - Neljä, kaksi, kaksi.
Yhdeksän, kaksi. - Yhdeksän, kaksi.
Kahdeksan, yhdeksän. Estela García.
Estela. - Jenseneiltä.
Miltä sinusta tuntuu? - On sellainen kylmä tunne selässä.
Mitä lääkäri sanoi? - Voi, Lita. He tietävät, mitä tekevät.
Leikkauksesta on vain vähän aikaa. Voit pian paremmin.
Entä tyttö?
Hei, Julia! - Heippa!
Katsooko koirakin telkkaria?
Joku mies sytytti itsensä tuleen.
Voi, Lita. Älä anna tytön katsoa tuollaista.
Hän näkee vielä pahoja unia.
Hän haluaa katsoa. Minkäs teet. - Itsepäinen niin kuin sinä.
Siksi oletkin yksin.
En ole yksin. - Etkö?
Ihanko oikeasti?
VARTIOITU ASUINALUE
Suorassa. Laske jalka samalla alas.
Sitten seinä.
Ei, vaan toinen. Yy, kaa, koo.
Ylös asti. Juuri noin!
Haluan viedä sen Chiloélle.
Se tykkäisi juosta vapaana, kiusata sikoja ja syödä kanin.
Koska lähdet?
En tiedä... Äiti näyttää voivan jo paremmin.
Mutta joskus kun soitan, hän ei voi hyvin. Se ei ole suoraviivaista.
Myyttekö meille kaljan?
Mitä olen sanonut? - Mikä mättää?
Sanoin jo ei. - Myy heille. Sitten he lähtevät.
Kesäaika ei tee hyvää nuorille jannuille.
Mahtista. Kiitos, äijä.
Nunna huusi minulle.
Keräsin kaikki voimani ja heitin muhennoslautasen päin abbedissan naamaa.
Sinä iltana äidin piti tulla hakemaan minut.
Hän ei hiiskunut sanaakaan koko kotimatkan aikana.
Kun olimme perillä, hän alkoi nauraa. Hän ei pystynyt lopettamaan.
"Koko muhennos päin naamaa", hän sanoi. Hän oli kuolla nauruun.
Äidin piti palata töihin. Hän sanoi minulle:
"Estelita, sinun täytyy oppia pitämään huolta itsestäsi."
Kun hän lähti, jäin sitten 13-, melkein 14-vuotiaana,
yksin.
Kuinka voin auttaa?
On myöhä. Mennään.
Mitä sanot, jos tulen kahdeltatoista, ja juodaan oluet siinä kadulla?
Sinulla on näköjään tylsää.
He eivät tulleet edes ainoan lapsenlapsensa syntymäpäiville.
Eikä! Hei, Estela. - Mutta...
Siis oikeasti.
Hän on varmaan heidän suosikkinsa.
Menisit vähäksi aikaa maalle.
Meinasit tiputtaa sen.
Lainaan sinulle takin...
Oletko kunnossa? Mennään.
Hei, Carlos. En voi tulla tänään.
Nähdään huomenna vapaapäivänäni, jooko?
Katso.
Minun lauluni!
Ei!
Upea. Hän on yksi maailman ja Latinalaisen Amerikan parhaista.
Nyt kun keskiyöhön on vain reilu minuutti,
te voitte siellä kotona hyvästellä kaikki ikävät tapahtumat,
säilyttää hyvät muistot ja valmistautua upeaan uuteen vuoteen.
Taas yksi vuosi päättyy, ja show alkaa. Pormestari näkyy tuolla.
Yhdeksän, kahdeksan... - Valot sammuvat.
...seitsemän, kuusi, viisi, neljä,
kolme, kaksi, yksi!
Antaa palaa!
Hyvää uutta vuotta!
Hyvää uutta vuotta. - Julia!
Hyvää uutta vuotta! Toivotaan, että siitä tulee hyvä!
Hyvää uutta vuotta, Estela.
Terveyttä, rahaa ja rakkautta! - Rahaa!
Hyvää uutta vuotta, rakas! Toivottavasti siitä tulee ihana.
Estela. - Hyvää uutta vuotta.
Hyvää uutta vuotta.
Onnea. Toivottavasti vuodesta tulee hyvä. - Niin.
Hyvää uutta vuotta. - Samoin teille.
Julia! Etsin hänet. - Joo.
Julia!
Käske hänen tulla tänne!
Heippa, rakas! Moikka, kulta!
Hyvää uutta vuotta.
Miten menee? - Hyvin.
Kiitos. No niin, no niin.
Onko tuo sinun huoneesi? - On.
Moi. - Heippa.
Mennään. Tule tänne.
Jollet aio käyttää tätä, anna se minulle.
Mitä sinä sillä teet? - En halua rakastua.
En minäkään.
Miksi sitten teet noin? - Varmuuden vuoksi.
Seurusteletteko te? - Kuka niin sanoi?
Haluan tulla mukaan.
Setä sanoi, että menemme ratsastamaan.
Se ei onnistu, koska hän ei voi viedä sinua.
En välitä, että hän on laitoksessa ja hullu.
Kuka sanoi, että setäsi on hullu? Mistä sellaista keksit?
Hän ei selvästikään ole kuuro.
Mene leikkimään isäsi kanssa. - Mennään.
Estela!
Minun pitää juosta. - Mutta tänään on vapaapäiväni.
Minun pitää olla sairaalassa 18 minuutissa.
Potilaan tila on epävakaa. Häntä viedään leikkaussaliin.
Olen poissa koko yön. Selvitämme tämän myöhemmin.
Heippa. - Heippa, Estela.
Haluan kysyä yhtä juttua. - Mitä?
Voiko Julia tulla meille yökylään? - Ostamme pizzaa kaikille.
Meillä on tänään pizzaa. - Julia ei ole kotona.
Hän lähti äitinsä kanssa. Jokin toinen päivä sitten.
Hei, Juanita. - Kiitos paljon.
Sovitaan siitä myöhemmin. - Ei!
Mikä päivä olisi hyvä? - Hän valehtelee.
Rakas Jumala taivaassa...
Hautajaiset eivät mene näin. - Kuolleet eivät puhu.
Poistukoon pahuus. Mene pois. Suu auki.
Senkin kiusankappale!
Puriko hiiri sitä? Ei, Julia.
Ei, Julia!
Pois! Ulos!
Katsotaan.
Tule.
Se sattuu.
Annamme raivotautirokotuksen varmuuden vuoksi.
Äiti, pitäkää käsivarresta kiinni.
Siinä menee vain hetki.
Menen hakemaan lääkkeet.
Ota kypärä pois, Julia. Ota se pois.
Se on vaarallista, Carlos. - Hän tuli moottoripyörällä.
Se ei ole turvallista. Mennään.
Estela. - Huomenta.
Huomenta.
Tytöllä oli komplikaatio leikkauksessa. Septinen embolia.
Hän kuoli leikkauksessa.
Kuoliko hän?
Elvytimme häntä yli puoli tuntia leikkauksen jälkeen, mutta...
Hän ei lähtenyt leikkaussalista.
Te teitte kaiken mahdollisen.
Tarvitsen unta.
Ethän anna Julian herättää minua. - Selvä.
Haluan, että se tulee.
Se ei ollut sen vika, vaan hiiren.
Älä sano sitä enää.
Haluan, että se tulee.
Ei ole mitään koiraa. Sitä ei koskaan ollutkaan.
Tule, Julia. Katsotaanko telkkaria? - En halua.
Saat lainata amulettiani. - Se on aikuisille, ei lapsille.
Äiti! - Olen kotona.
Missä minun pikkutyttöni on?
Heippa, rakas. Toin sinulle jotain.
Se säilyi ehjänä. Se on mummilta.
Käytätkö nykyään hajuvettä?
Hei. - Hei.
Olitko nukkumassa? - Joo.
Varastit minulta alpratsolaamin.
Kaksi, mutta voin jo paremmin. - Hyvä.
Miten kaikki sujui?
Hyvin. Söimme yhdessä aamiaista seitsemältä.
Kuten pienenä ennen koulua.
Ikkuna vai käytävä?
Alempi taso ja kaukana vessasta.
Valmista.
Kiitos paljon. En voinut valita tällä näytöllä "seuraavaa".
Nukuitko täällä?
Asunnonomistaja tuli takaisin, joten sillä välin...
Pari päivää vain. Saan käyttää takahuonetta.
Eikö sitä ole näkynyt? - Ei, mutta se palaa aina.
Se on varmaan vihainen minulle.
Kiitos.
Varkaat ovat hyvin ovelia.
No niin, kirjoita tähän:
Kolme johtoa ylös, yksi alas. Kaksitoista tuhatta volttia.
Montako? - Kaksitoista tuhatta.
Kukaan ei saa päästä tästä.
Kunhan siitä tulee hyvä. - Hyvä siitä tulee.
Se kirvelee.
Se tarkoittaa, että se on paranemassa.
Järvellä siitä ei ole enää jälkeäkään.
Kumman valitset?
Risteilyn haamujen kanssa, ja sinä olet ainoa, joka on elossa,
vai rantaloman lempi-ihmisesi kanssa -
tappajahaiden ympäröimänä?
Olen mieluiten sinun kanssasi järvellä.
Käyn ensin äidin luona ja tulen sitten sinne.
Minulla on jo liput.
Sovittu.
Lepäämme siellä tosi paljon.
Kyllästymme nukkumiseen.
Kelluskelemme veneessä iltamyöhään -
tähtiä katsellen.
Hei. Onko Estela kotona?
Miten sellaista voi kertoa puhelimessa?
Naapurin rouva löysi hänet.
Älä suutu minulle. Olin lähtenyt Punta Arenasiin töihin.
Asiat ovat tosi huonosti. Rahat eivät riitä mihinkään.
Missä hän on?
Hänet haudattiin. Pedro hoitaa asioita.
Hän ilmestyi lopulta.
Mene.
Tilasimme pizzaa.
Syö jotain. Lepo auttaa paljon.
Voi, tulit takaisin!
Tulimme vain hetkeksi. Minulla on tuuraaja.
Hemmoteltu kaveri. - Niin.
Voitko jo paremmin? - Joo.
Heippa. - Heippa.
Pitäähän kodin hengetärtä kuvata.
No niin.
Hän menee piiloon.
No nyt näen kasvosi.
Näyttelijä.
Haluaisitko mieluummin unelmiesi kodin ja oman rannan -
vai oman yksityiskoneen,
joka on kotisi, jolla voit matkustaa joka paikkaan?
Kumman ottaisit?
Ilman apua se ei ole mikään loma. Aivan.
Pidin tytöstä, joka oli töissä sinulla.
Hän taisi olla sen sijaisen sisko, joka oli töissä sinulla.
Hän oli tosi mukava. Muistatko?
Juuri hän. Kyllä.
Mitä? Eikö Estela tulekaan?
Ei, pikkuinen. - Mutta hän lupasi.
Estela ei halua lähteä Caburgualle. Annamme hänelle aikaa. Soitan myöhemmin.
Valehtelija! - Julia.
Ilkimys!
Ei.
Kakkapää!
Julia.
Lupasit lähteä sinne! - Julia.
Tyhmä!
Julia, mikä sinua vaivaa? - Ei! Tyhmä!
Anteeksi, Estela. Mitä sinulla on?
Mikä sinua vaivaa? Lopeta! - Tyhmä! Ei!
Ei. Pois. Hus!
Miten pääsit sisään? Pois!
Dadú!
Ei. - Dadú!
Julia! Mikä tuo koira on?
Tule tänne.
Tunnetko tuon koiran? - Joo.
Miksi tunnet sen? - Koska se puri minua tähän.
Puriko koira sinua? - Joo. Menimme sairaalaan moottoripyörällä.
Menitkö sairaalaan moottoripyörällä? - Joo.
Pois täältä, koira! Mene kotiisi! Mene!
Estela, avaa ovi.
Avaa ovi.
Avaa ovi minulle.
Estela, avaa.
Katso minua.
Mitä pahaa olen sinulle tehnyt?
Luulitko oikeasti, ettei hän kertoisi minulle?
Olen hänen äitinsä.
Mennään.
Vie se rakki pois täältä nyt heti. Ja pakkaa tavarasi.
Mene pois, koira.
Pois täältä.
Käskin viedä sen koiran pois! - Pois.
Huoneeseesi! - Mene pois!
Mene nyt.
En halua, että se lähtee!
Pois! Ei!
VAARA SÄHKÖAITA
Älä koske siihen! Voit kuolla sähköiskuun!
Iván!
Iván, auta!
Pysy täällä.
Estela, ei! Julia.
Ei hätää, Estela.
Se on nyt ohi.
Ei hätää.
Hei, Iván.
En ole enää töissä siellä.
Joo, olen juuri lähdössä.
Mitä?
Mitä tytölle tapahtui?
Kuljettaja, pysähtykää!
Minun täytyy päästä pois.
Tekstitys: Sanna Autere