Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Trebuie să ieși singură, da?
- Nu, nu vreau! Nu! - Nu pățești nimic.
ÎNOATĂ SPRE MINE
Haide!
Hai, Julia! Înoată spre mine!
Haide!
Picioarele țepene! Nu îndoi genunchii! Haide, Julia!
Picioarele întinse! Dă repede din ele!
Dă-mi mâna.
Hai, vino încoace!
Vino!
- Gata! Hai! - Nu.
- Ultima dată! Ești gata? - Nu.
Și eu am învățat la fel.
Dă-mi mâna! Vino!
Ai văzut că n-ai pățit nimic?
Ajunge, Cristóbal! Las-o în pace!
Ieșim?
Estela!
Estela, ești acolo?
Nu s-a înțepenit. Se ține ea.
Julia, nu e amuzant.
Julia!
Nu e deloc amuzant. Destul!
M-am săturat.
Haide, măi mamă!
Julia, gata!
Gata, am de lucru!
Sunt obosită.
- Îți împletește Estela părul. - Alo?
Faceți-mi legătura la Pediatrie, la etajul patru.
Da, o fetiță de șapte ani, cu scolioză.
Mi s-a comunicat că prezintă o ușoară stare febrilă.
Bine, să o vadă cei de la Infecțioase.
Mergem să ne curățăm cu bețișoare?
Nu vrei bețișoare?
Atunci rabzi.
- La gunoi tot ce e aici! - Da.
- Și celălalt sertar. - Da.
Încă nu a aruncat hainele soacră-mii.
Ia uite!
Uite ce am găsit! Casca de înot.
Pui, îți promit că îți cumpăr una nouă.
Gălușcă, fii atentă... Ia uită-te la mine!
Voiam să merg cu tine, dar nu pot.
- Te duce Estela. - Sunt în vacanță.
Pot să încep în altă zi?
Nu, mai era un singur loc și m-am grăbit să-l rezerv.
Să i-o pui, da?
Gălușcă, uită-te la mine. O să înotăm împreună la Caburgua.
Când mergem?
Iar tu trebuie să ieși afară, să te joci, să înveți.
Nu poți să stai toată ziua în casă cu Estela.
E rândul meu să stau jos.
Nu.
- La revedere! - Pa!
Da?
Sunt cu fata.
Bun!
Îl scufundăm?
Suflăm.
Când copilul închide ochii,
îl scufundăm și îl scoatem.
Da?
Așa!
Super! Asta e!
Foarte bine!
Mă doare.
Mă doare!
Apa asta e plină de păduchi.
Cine ți-i scoate din păr? Eu?
Nu.
E mai ușor dacă tragi dinspre spate.
Așa, Vicente!
Ia să vedem...
Mai repede!
Mergeți toți cu domnișoara Natalia.
Da?
Pe acolo, fără să fugiți. Încet!
Părinții pot merge la cantină, să ia micul-dejun.
Hai, du-te!
Toate bune, Julia?
Nu-i grabă. Vino când ești gata.
Du-te!
Gata? Unu, doi și trei!
Intrăm în apă, copii?
Hai, Julia!
E rândul tău. Tu prima!
Unde fugi?
Haideți, ceilalți, în apă!
Ce s-a întâmplat?
Nu vrei să te bagi în apă? Hai împreună cu mine!
Nu? Toți prietenii tăi sunt în apă.
Nu pățești nimic. Așa înveți.
Hai, ne aruncăm în apă împreună!
La trei. Unu, doi, trei!
Mă scuzați, nu aveți voie.
Doamnă, nu...
Și unu, doi, trei!
Julia, te simți bine? Vrei să plecăm?
Mergem? Hai!
Stați puțin! Trebuie să rămână până la sfârșitul orei.
Am venit degeaba.
Ți se pare normal?
Acum vii și tu cu mine să fac o chestie.
Ce îi spun eu lui taică-tu?
Că nu vreau să înot.
Odată și-odată va trebui să înveți, Julia.
Tu unde ai învățat să înoți?
Te-au forțat?
Câtă dramă din orice!
Te învăț eu să înoți.
Și am încheiat discuția.
Și înghețata?
Nici n-ai băgat piciorul în apă.
Hai să mergem!
Stai aici, Julia.
- Bună! - Bună ziua!
Pentru María Rosa Torres.
Perfect.
Îi poate ridica începând de mâine, la sucursala din Castro.
Se prezintă cu numărul de pe bon.
Doamnă!
Bonul!
- Următorul! Bună ziua! - Bună!
Julia!
Ți-am zis să nu mai pleci!
Vino!
Haide!
Vino!
Ultima dată.
Mergem?
Îți cumpăr ceva.
Un singur lucru.
Ceva util.
Pune-le la loc! Am zis „un singur lucru”.
- Hai! - Albastru pentru mine, roz pentru tine.
- Nu-mi place rozul. - Nici mie.
Primele ore sunt mereu așa.
Primele ore sunt grele.
Oribile.
Va trebui să te obișnuiești.
Așa!
- Ce s-a întâmplat, Estela? - Apa era foarte rece.
Instructorul avea prea mulți elevi.
Ar putea fi periculos.
Clubul ăla se duce de râpă.
Îmi spuseseră că vor fi maxim cinci copii în grupă.
Erau mult mai mulți, vreo 43.
O să înveți să înoți până ajungem la lac.
Dacă copiii nu au curaj să intre în apă,
e bine să fie introduși la adâncime mică, unde pot atinge fundul.
Cel mai bun exercițiu pentru deprinderea înotului
este băgarea capului în apă și expirarea pe nas...
E apel video, mamă. Îți văd părul.
Întoarce camera.
Uite! Vezi?
Aici legumele sunt de nemâncat. N-au niciun gust.
Ce frumos!
O fi crescut prețul la bilete?
Să nu iei de sărbători. Sunt mai scumpe atunci.
De ce vrei să vii pentru atât de puține zile?
- Pentru ce? - Sonia s-a angajat la ferma de somoni.
Zice că nu e rău.
Nici să nu te gândești! Tu ești bine acolo.
Pe vară-ta o plătesc prost, când o plătesc.
Mai și otrăvesc bieții pești.
Pe urmă te îmbolnăvești și crăpi.
Au intrat patru hoți.
Judecând după aspectul lor fizic și după cum se mișcau...
A fost jefuit magazinul de unde cumpăr.
Nu mă mai miră nimic.
Pentru un telefon, te omoară.
Îți intră noaptea în casă.
Așa suntem.
Ba nu suntem așa, mamă.
Juanita!
Borja!
Veniți încoace!
Acasă, copii!
- Bună! - Estela, uite!
Putem să ne suim?
De unde au apărut pirații ăștia?
El mereu e primul.
Ușor! Încetișor!
Cu barca asta ne vom plimba două săptămâni pe lacul Caburgua.
Parcă e de bebeluși.
- Ce mișto! - Vă place, copii?
Ne dăm jos.
Așa! Ia să vedem!
Așa!
Unu, doi, trei,
patru, cinci, șase,
șapte, opt.
Pauză.
Măcar fac progrese.
Cât de cât.
Cum adică?
Cât de cât.
Cinci ori zece...
Cinci... de zece ori cinci...
Doisprezece, 13...
Cam 12-13 ore.
Da.
Mă faci să rezist din ce în ce mai mult.
Trebuie să încălzim chestia asta.
Ca să aibă efect.
Simți ceva?
Da.
Zâmbește, nu te filmăm!
Ești nou?
Nu, am deja 40 de ani. Nu mai sunt o tânără speranță.
Glumesc. Am început săptămâna trecută.
Unul roșu, te rog.
- Nu-i place când lumea cheltuie bani. - E un câine auster.
Lucrezi pe aici?
Și eu.
Dacă mai treci pe aici, s-ar putea să ne vedem.
Am timp berechet.
Mi-a făcut plăcere.
Du-te înapoi!
Nu înfuleca așa.
Mâncarea se savurează.
Scârbosule! Ești un câine jegos.
Aici nu se latră!
Marș!
Marș de-aici!
Estela, sunt frântă. N-am chef de niciun vernisaj.
Mara, e evenimentul prietenei tale. M-ai grăbit.
E 19:30. Facem 47 de minute pe drum. Plus cât ne ia să parcăm.
Julia, stai în picioare, că de-asta le ai! Nu te mai târî pe jos.
- Dacă nu mănâncă, n-o lași la televizor. - Bine.
Curatoare?
Sau artistă?
Ăla.
Bine.
Julia!
Dacă mă mișc, mă urmărește cu privirea.
Gata! Nu se mai uită la tine. Cu capul în jos, nu merge nicăieri.
Gata, la culcare!
Gata!
Dormi!
Ce e, Sonia? Nu pot vorbi.
E vorba de mama ta.
Ce-a pățit?
Nu știm prea bine. Eu n-am putut să vorbesc cu ea.
- Are fractură. - Unde e?
Au ridicat-o în fund și nu trebuia.
- Și... Cine a văzut-o? Ai vorbit cu ea? - Eu n-am văzut-o.
- Vecina. - Ai văzut cum arăta?
- Nu. A găsit-o pe jos. - Ai fost acolo?
Ai atins-o? Ce și-a rupt?
S-a agățat de o cracă, iar craca s-a rupt. A căzut de pe scaun și și-a rupt șoldul.
E la spital. O operează.
Poți să stai cu ea până vin eu?
Da, stai liniștită. Stau cu ea până vii.
Vorbesc aici și aranjez să vin.
Bine.
Vrei să ne jucăm?
De ce îți place să fumezi?
Ce cauți aici?
Nu, du-te la culcare!
Aici e interzisă intrarea minorilor.
Ai tăi nu vor să vii aici.
Mi-e frică.
Sunt chestiile alea deasupra acoperișului.
Se cheamă stele.
Vorbesc serios.
Sunt șoarecii care merg pe acoperiș.
Nici o țigară nu pot să fumez liniștită.
...își leapădă coarnele periodic.
- Închide ochii! - Când sunt pui...
Numai cucuvelele nu dorm.
Petele de pe păr le permit să se camufleze nemaipomenit în natură
și să treacă complet neobservați.
Petele vor persista trei luni. Până într-un an...
Eu, la vârsta ta, dormeam neîntoarsă.
Ca o mumie.
Dormeam cu mama în pat.
Azi a căzut și era singură.
Așa e ea.
Nu se știe niciodată.
Zice că nu vrea să vin,
dar vrea să vin.
Bună, tu!
Măi!
Stai!
Tu ești mai mare decât mama?
- Suntem cam de-o vârstă. - O să muriți deodată?
Întâi a murit buni.
Nena.
După aia o să moară tata.
După aia mama sau tu, iar după aia eu.
Nu.
Fetițele nesuferite trăiesc mult și bine.
Buruiana rea nu piere.
Cristóbal!
Ce?
- Vrea Estela să vorbească cu noi. - Despre ce?
Se pare că vrea să-și vadă mama.
- O operează pe mama ta? - Da.
Trebuie să te duci, Estela?
Da, mâine i se pune proteză la șold.
Asta e o operație de rutină acum.
Nu prea apar complicații, așa că...
Eu nu pot, Cristóbal.
Am multe lucrări de împachetat la atelier. Trebuie să le predau luni. Nu pot.
Da.
Dacă îți plătim noi biletul și pleci luni cu avionul?
Nu ar fi mai bine?
Dacă te duci acum, nici nu te lasă s-o vezi.
- Așa zic și eu. - Mai bine ajungi după operație.
Așa ești cu ea pentru primele controale, pentru tratament...
Lasă-mi sertarul în pace!
E în operație acum.
Bună, Estela! S-a trezit după anestezie.
S-a trezit puțin tristă, dar cică e normal.
E bine?
VREAU SĂ-MI STING PE BUZELE TALE
SETEA DIN SUFLET
Ce e asta?
E ceva care îți aduce noroc, care te protejează.
Pentru ce?
E o amuletă ca să nu te îndrăgostești.
De ce să nu te îndrăgostești?
Ca să nu suferi.
E frumoasă. Mi-o dai mie?
Nu, e a mea.
Vorbește tu cu copiii, bine?
Eu n-am chef.
Nu, las-o!
Nu!
- Dă-te! - Potoliți-vă!
Nu!
Vreau altă foaie.
Vreau să plece.
Te-am auzit.
Julia!
Nu poți să te încui din nou.
Te duci la mama ta?
Și cine are grijă de tine?
Ieșim?
M-a sunat frate-tu dimineață.
A apărut?
Nu începe!
Sunteți chit.
Nu, mamă, eu n-am dispărut. Am venit aici să muncesc.
Vin acasă când i se termină Soniei zilele libere.
Așa avem grijă de tine pe rând.
Ți-am zis, mă simt bine.
Păstrează zilele alea pentru vacanță.
Bine, mamă.
Vorbim mâine.
Te pup, pa!
Uite ce ți-a adus!
- Uite, câine! - Întreabă zilnic de tine.
Dar nu știm cum te cheamă.
Estela.
Carlos. Mă bucur să te cunosc.
Și ție îți intră în casă?
Da, dar nu e casa mea.
E un cerșetor, merge din casă-n casă.
De unde ești?
Din Chiloé.
Din Chiloé?
Cum e acolo?
Sunt mai mulți copaci decât oameni.
Arțari, stejari, ulmi, mirți, dafini...
Tu unde stai?
Aici.
Am grijă de casa unui prieten.
Câteva luni.
Mă scuzi puțin!
Haideți aici!
Inițial mi s- apărut că aerul din Santiago miroase a praf,
că e foarte cald și că totul e fie galben, fie maro.
Copaci galbeni, dealuri maro. Blocuri galbene, piețe maro.
Ce faci? Nu. Dacă te văd ăștia fumând, mă dau afară.
Aiurea! Unde găsesc ei alt vânzător de sărbători?
„Auzi, șefu'?
Noi lucrăm de Ziua Morților?”
E banc?
„Ce, tu ești mort?” „Nu.”
„Păi? La treabă!”
Nașpa.
- Eu sunt menajera. - Dă-le jos! Dă-ți-le jos imediat!
Dă-ți-le jos, Julia!
Dă-ți-le jos!
Julia, dă-ți mănușile jos!
Unu, doi, trei, jos!
Unu, doi, trei, sus!
Unu, doi, trei, jos!
Unu, doi, trei, sus!
Unu, doi, trei, jos!
Așa, piept de porumbel!
Porumbeii nu înoată.
Sunt aici de o oră. Pot să fac o pauză?
Căpoasă mai ești, mamă! Deja te-ai apucat să umbli.
Mă întind la loc după ce dau la pisică.
- Crăciun fericit, mamă! - Sărbătoriți diseară?
Estela!
Mami, închid. Te sun mai târziu.
Pa!
- S-a întâmplat ceva? - Bună seara!
Dv. ați raportat individul care dădea târcoale?
Nu, eu nici nu știu la ce număr să sun. Toată casa doarme.
- Sunați la 18-18. - La 18-18. Mulțumesc.
Mă duc să văd în față.
PATRULĂ COMUNITARĂ
Să-l desfacă!
- Să-l desfacă! - Să-l desfacă!
Ia să vedem! Ce e?
- Ce e? - Ce drăguț!
- Cine e? Bună! - Un papagal. Uite, are aici o chestie...
Aici.
- Ce e? - Aici, pui.
- Acolo. Ia să vedem! - Jingle bells.
Jingle bells.
Moș Crăciun e prost.
Nu.
Moș Crăciun e prost.
Spune-i ceva.
Julia e frumoasă.
Îți place?
- Aoleu, cadoul Estelei! - Care e?
- Am și eu? Vai! - Ce să fie?
- Crăciun fericit! - Mulțumesc frumos.
- Să-l desfacă! - Ia să vedem!
Un prosop. Ce frumos!
- Are bon de schimb, dacă nu-ți vine. - Și un costum de baie!
E numai bun pentru Caburgua.
Ce culoare frumoasă!
Mulțumesc, dar pe mine nu mă băgați în apă nici legată.
Plec acum, să nu rămân blocat în trafic. Da?
Estela, du-te și tu cu el. Ultima dată a adus tortul storcit.
Bună!
Vreau să-mi găsesc drumul În brațele tale deschise
Și să te simți femeie doar cu mine
- Ce e șmecheria asta? - Azi am chef de tine
Azi am chef de tine
De când cânți tu?
- Gata! - Hai! Unu, doi, trei!
Unu, doi, trei, patru...
Aproape.
Cu ce vă pot ajuta?
Pe unde ies?
- Vrei să rămân? - Nu.
Pe unde ies?
Pe unde?
Pe acolo.
La stânga, după piscină, e o casă părăsită.
Mai departe nu știu. Încolo!
Nu!
- Eu sunt. - Luați tot!
- Cristóbal, e Estela. Deschide-i!
Deschide ușa!
E în regulă.
A plecat.
- Închide ușa! - Da.
- Ești bine? - Da.
- Trage zăvorul! - Venea de la vecini.
- Ai încuiat peste tot? - Da.
- Sună la poliție! - Am sunat, dar mi-a spart telefonul.
- Atunci sună la pază. - Am sunat deja. Nu văd nimic.
E cineva?
Auziți?
- Cui pot să-i povestesc? - Nu pot acum. O clipă!
- Bună seara! - Bună seara!
Haideți cu mine!
Pe vecina a legat-o singură, în baia din spate.
Pe ceilalți, împreună. Pe soț și pe copii.
Ce grozăvie!
Cum să-i faci așa ceva unei mame?
Asta-i răutate, Estela.
Sau confuzie.
Era un copil. Încă avea față de bebeluș.
Nu mai ești în siguranță nici la tine acasă.
Nu știu cum ai ieșit din cameră.
Ai fost foarte curajoasă.
Puteai păți ceva. Bine că n-ai pățit!
Mai e apă fiartă?
Da. Vă fac un ceai?
Da, te rog.
Mă duc.
Bună! Ești bine?
Voiam doar să vorbesc cu ea.
- Mi-ai trimis mai puțini bani. - Încă n-am luat leafa.
Nu-ți dau avans nici când ai mama bolnavă?
- Cât ai liber? - Zece zile. Mai mult nu pot cere.
Bine, mă organizez.
Și nu am liber, sunt zilele mele de concediu.
Te recompensez.
Dă-mi de știre mâine când se trezește.
S-ar putea să se scoale târziu. N-a vrut să mănânce, n-a vrut nimic.
Ce e?
Să nu te prind că latri aici!
Pune-le în debaraua din hol.
Pentru siguranță.
Să nu intre Julia aici, da?
Cred că a făcut infecție.
Numărul leucocitelor e...
Am cerut un IRM.
Se vede un hematom localizat la locul operației,
plus edem în aceeași zonă.
De aceea cred că e vorba de infecție.
Pacienta acuză dureri mari
și prezintă febră.
- Unde-i Julia? - Nu e aici.
- Julia! - Așteptăm culturile.
Te-ai speriat de hoț?
Nu.
Mai speriat era el.
Să intri într-o casă unde nu cunoști pe nimeni...
E noapte, luminile sunt stinse.
Lumea țipă speriată.
Te caută poliția.
Nu.
El era speriat și țipa.
Casa asta e de groază.
Bine că n-a intrat în camera părinților tăi!
Dădea de portretul bunicii tale.
Buni!
Cu fața așa...
- Mi-e frică de buni. - Da, l-ar fi speriat și mai tare.
Un câine!
Vino!
Cum îl cheamă?
Îl cheamă Dadú.
De asta aveai ușa închisă?
Da.
Îmi aduce aminte de câinele celor doi Jaime,
de când eram mică.
O vecină avea doi băieți de vârsta mea. Pe unul îl chema Jaime.
Celălalt era geamănul lui. Îi spuneam tot Jaime, ca să nu-i încurcăm.
Îmi plăceau alde Jaime. Îi pupam.
- Îl pupam pe unul... - Cum îi pupai?
Uite așa!
Pe urmă îl pupam și celălalt Jaime.
Pe urmă ei se pupau între ei, ca în oglindă.
Cum ești!
Era plăcut.
E rândul meu la volan.
Treci.
Unde vrei să te duc?
Acasă.
Nu trebuia să ne vedem la 20:00?
Ba da. E 20:00.
S-a dat ceasul înainte, nu?
Mie nu-mi place schimbarea orei, așa că nu-mi potrivesc ceasul.
Înseamnă că trebuie să plec. Pa!
Măi!
Ce?
- Ce-a fost asta? - Ce „măi”?
Ce prim sărut penibil!
„Penibil”, zici?
Estela!
- Ajută-mă, te rog! - Da.
Cred că e bine.
Da, e bine.
Bun!
Cum a fost, Iván?
Bine. Am vorbit la firma de pază.
- După Revelion instalează camerele. - Bine.
După aia montează gardul electric.
Vor acoperi toate punctele vulnerabile.
- Mulțumesc mult. - Cu plăcere.
În sfârșit!
Fetița a învățat să înoate?
Ajunge singură la mal. Știe să iasă.
Bravo!
Se mai antrenează puțin și o trimitem la Olimpiadă.
- Voi ce vedeți pe stradă? - Nimic.
Nimic? Nu. Pe stadă e mereu ceva de văzut.
Aici e pericolul. Aici se ascund infractorii.
Ajunge, Iván! Îi traumatizezi și mai rău.
Fuguța acasă, copii!
- Mulțumesc. - Iván?
Da?
Adaugă-mă și pe mine în grupul de pază.
Sigur, cum doriți. Ce număr?
- Patru... - Patru...
- Patru, doi, doi... - Patru, doi, doi...
Nouă, doi...
- Nouă, doi... - Opt, nouă.
- Estela García, de la familia Jensen.
- Dar ce simți? - Am o senzație de rece pe spinare.
Ce ți-a spus doctorul?
Ei, Lita!
Știu ei ce fac.
Abia te-ai operat. O să te simți mai bine.
Unde e fata?
Bună, Julia!
Bună!
Se uită și cățelul la televizor?
Un bărbat și-a dat foc.
Lita, n-o lăsa să se uite la așa ceva! O să viseze urât.
Ea vrea să se uite.
E căpoasă, ca tine.
De asta ești singură.
Nu sunt singură.
Nu?
Serios?
COMUNITATE PROTEJATĂ
Ține drept! Coborâm piciorul.
Acum zidul.
Cealaltă parte.
Unu, doi, trei.
Până sus! Așa!
Vreau să-l duc la Chiloé.
I-ar plăcea să alerge liber, să supere porcii, să mănânce un iepure...
Când pleci?
Nu știu. Mama pare că se simte mai bine.
Dar uneori o sun și nu face prea bine.
Nu merge în linie dreaptă.
Ne vindeți o bere?
Ce v-am zis eu?
Ce te costă?
Dadú!
V-am zis că nu.
Mai bine dă-le, să scăpăm de ei.
Schimbarea orei nu e bună pentru puștime.
Dadú!
Super! Mersi, meștere!
O măicuță a țipat la mine.
Și, cu toată forța mea,
am luat farfuria de tocană și i-am aruncat-o în față stareței.
Pam!
Au chemat-o numaidecât pe mama să vină să mă ia.
Tot drumul a tăcut, nu mi-a adresat niciun cuvânt.
Aproape de casă, a apucat-o râsul.
Râdea de nu mai putea.
„Toată tocana în față”, zicea.
Zguduită de râs.
Mama avea serviciu.
Mi-a zis: „Estelita, va trebui să ai singură grijă de tine.”
A plecat și am rămas singură.
Aveam 13 ani, mergeam pe 14.
Singură.
- Spuneți! - Dadú!
Cu ce vă servesc?
E târziu, hai!
Auzi, dacă vin la miezul nopții și bem o bere pe alee?
Se vede că ești plictisit.
E singura lor nepoată și nu au venit nici la ziua ei.
Nu se poate! Bună, Estela!
Dar...
Jur.
Dar precis e preferata lor.
Fată, du-te o vreme la țară.
Mamă, era să cadă!
Îți dau o geacă de la mine.
Te simți bine?
Haide!
Bună, Carlos! Azi nu pot să ies.
Ne vedem mâine, că am liber, te rog?
Uite!
Cântecul meu!
Nu!
Spectaculos!
E printre cele mai bune din lume, din America Latină.
Mai e un minut și un pic până la miezul nopții,
când veți spune „adio” necazurilor trăite, veți păstra amintirile frumoase
și vă veți pregăti să începeți un an minunat.
Se încheie încă un an, iar spectacolul e pe cale să înceapă.
- Îl vedem pe primar. - Nouă!
- Se sting luminile. - Opt! Șapte! Șase!
- Cinci! Patru! - Cinci! Patru!
- Trei! Doi! Unu! - Trei! Doi! Unu!
Foc!
La mulți ani!
- La mulți ani! - Julia!
Julia!
La mulți ani! Să ne meargă bine!
La mulți ani, Estela!
Sănătate, bani și fericire!
Bani!
La mulți ani, iubita!
Să fie frumos!
Estela!
La mulți ani!
- Numai bine! Să fie un an bun! - La mulți ani!
Să-ți meargă bine!
- La fel! - Mulțumim.
- Julia! Mă duc s-o caut. - Da.
Julia!
Spune-i să vină.
- Julia! - Julia!
Adu-o! Să vină!
Spune-i să vină!
- Julia! - Julia!
Bună! Bună, scumpete!
Bună!
La mulți ani!
- Ce faci? - Foarte bine.
Mulțumesc.
Gata, gata!
Aia e camera ta?
Da.
- Pa! - Pa-pa!
Vino!
Hai, vino!
Dacă n-o folosești, dă-mi-o mie!
Ce să faci tu cu ea?
Nu vreau să mă îndrăgostesc.
Nici eu.
Și de ce te razi?
De florile mărului.
Ți-ai tras iubit?
Cine ți-a zis?
Vreau să vin cu tine.
Unchiul mi-a zis că mergem la călărie.
Nu se poate. Unchiul nu poate să te ducă.
Nu-mi pasă că e internat și nebun.
Cine ți-a spus că unchiul e nebun? De unde ai scos-o?
- E clar că nu e surdă. - Vino!
- Joacă-te cu taică-tu! - Hai la tati!
Estela!
Trebuie să fug.
Dar azi am liber!
Trebuie să fiu la spital în 18 minute.
Pacienta e instabilă. Trebuie operată de urgență.
Lipsesc toată noaptea. Ne socotim mai târziu.
- Bună! - Bună!
- Zi: „Bună, Estela!” - Bună, Estela! Am o întrebare.
- Da? - Poate să doarmă Julia la noi?
Cumpărăm pizza pentru toți.
Da, azi mâncăm pizza.
Julia nu e acasă.
A plecat cu mama ei.
Rămâne pe altă dată.
Juanita!
- Mulțumim. Aranjăm ceva. - Nu!
- Când ți-ar conveni? - Minte.
Doamne Dumnezeule din cer...
- Nu așa e la înmormântare. - Răposatele nu vorbesc.
Să dispară răul!
Să dispară!
Deschide gura!
Pramatie ce ești!
L-a mușcat un șoarece?
Nu, Julia!
Nu, Julia! Nu!
Afară! Marș!
Ia să văd!
Vino!
Mă doare.
Îi facem și vaccinul antirabic.
Mamă, ține-i brațul.
Durează o secundă.
Aduc medicamentele.
Scoate-ți casca, Julia!
Dă-ți-o jos!
E periculos, Carlos.
A venit cu motocicleta.
Nu e sigur. Vino!
- Estela... - Bună dimineața!
Bună dimineața!
Fata a făcut o complicație în timpul operației.
Embolie septică.
A murit pe masă.
A murit?
I-am făcut reanimare mai bine de jumătate de oră, dar...
N-a ieșit din sală cu viață.
Dumneavoastră ați făcut tot ce ați putut.
Am nevoie de somn.
Să nu mă trezească Julia, te rog.
Bine.
Vreau să vină.
N-a fost vina lui, ci a șoarecelui.
Să nu mai spui asta!
Vreau să vină.
Nu există niciun câine. N-a existat niciodată.
Julia, hai să ne uităm la televizor!
N-am chef.
Îți împrumut amuleta mea.
E pentru oameni mari, nu pentru copii.
Mama!
Am sosit.
Unde e mititica mea?
Bună, puiul mamei! Ți-am adus ceva.
A ajuns întreagă. E de la bunica.
De când te dai tu cu parfum?
Bună!
- Bună! - Bună!
Dormeai?
Da.
- Mi-ai furat alprazolamul. - Două pastile. Mă simt mult mai bine.
Ce bine!
- Cum a fost acolo? - Bine.
Am luat micul-dejun cu toții, la 07:00. Ca în copilărie, înainte de școală.
La geam sau la culoar?
La etaj, departe de toaletă.
Gata!
Mulțumesc mult.
Cu ecranul spart, nu puteam să apăs pe „Pasul următor”.
Ai dormit aici?
S-a întors proprietarul câteva zile. Mi-au împrumutat o cămăruță în spate.
N-a apărut?
Nu, dar se întoarce mereu.
Precis e supărat pe mine.
Mulțumesc.
Hoții sunt alunecoși.
Notează-ți!
Trei cabluri sus și unul jos, la 12.000 V.
- Câți volți? - 12.000 V.
- 12.000 V? - Da, ca să nu treacă nimeni.
- Vreau să iasă bine. - Va ieși foarte bine.
Mă arde.
Dacă arde, înseamnă că se vindecă.
Trece de tot până pleci la lac.
Ce preferi?
O croazieră cu fantome, când tu ești singura vie,
sau să fii pe plajă cu persoana dragă,
înconjurată de...
rechini ucigași?
Prefer să stau cu tine,
la lac.
Mă duc s-o văd pe mama și apoi vin și eu.
Mi-am luat bilete.
Batem palma?
O să ne odihnim pe rupte.
O să ne umflăm de somn.
O să plutim cu barca până târziu.
Privind stelele.
Bună! Estela e acasă?
Cum să-ți fi spus așa ceva la telefon?
A găsit-o vecina.
Nu te supăra pe mine.
Eu plecasem la Punta Arenas, să muncesc.
E groasă rău situația. Nu sunt bani deloc.
Unde e?
A fost îngropată.
Se ocupă Pedro.
A apărut în sfârșit.
Hai!
Am comandat pizza.
Mănâncă puțin.
Odihna ajută mult.
Vai, te-ai întors!
Nu stăm mult.
Îmi ține cineva locul.
E mofturos rău.
Da.
Te simți mai bine?
Da.
Pa!
Trebuie s-o filmăm pe autoare.
Gata!
Se ascunde.
Ți se vede fața.
Actrița!
Ce preferi? Casa visurilor tale, cu propria ta plajă?
Sau avionul tău?
Un avion privat, care e casa ta și care zboară peste tot?
Ce preferi?
Fără ajutor, nu simt că e vacanță.
Clar.
Mi-a plăcut fata care a lucrat cu tine.
Cred că era sora suplinitoarei care lucrează cu tine.
Era foarte simpatică, mai știi?
Ea. Da, ea.
Ce? Estela nu vine?
- Nu vine. - Mi-a zis că vine.
A cerut să nu vină la Caburgua. Îi dăm un răgaz.
Te sun eu.
Mincinoaso!
Julia!
Urâto!
Nu!
Caca!
Julia?
- Mi-ai zis că vii. - Julia...
Proasto!
- Julia! Ce e cu tine? - Nu! Proasto!
Îmi pare rău, Estela.
Ce e cu tine?
- Ce e cu tine? Potolește-te! - Proasta! Nu!
Nu! Pleacă!
Pleacă! Marș!
Pe unde ai intrat?
Marș! Du-te!
Dadú!
- Nu! - Dadú!
Julia?
Ce e cu câinele ăsta?
Vino încoace!
Vino, Julia!
- Știi câinele ăsta? - Da.
De unde îl știi?
- M-a mușcat aici. - Câinele ăla te-a mușcat?
Da, și m-au dus la spital pe motocicletă.
- Ai fost la spital pe motocicletă? - Da.
Marș, câine! Du-te la tine acasă!
Estela, deschide!
Deschide ușa!
Estela, deschide!
Uită-te la mine!
Cu ce ți-am greșit?
Tu chiar credeai că n-o să-mi spună?
Sunt mama ei.
Vino!
Scoate potaia aia din casă și strânge-ți lucrurile!
Marș!
Pleacă de-aici!
Marș, câine!
- Ți-am zis să-l dai afară! - Marș!
Du-te în cameră!
Marș!
Pleacă!
Nu vreau să plece!
Pleacă!
Nu!
PERICOL - GARD ELECTRIC
Nu pune mâna pe el, să nu te electrocutezi!
Iván!
Iván, ajutor!
Iván!
Iván, vino, te rog!
Iván, vino!
Stai aici!
Estela, nu!
Julia!
Gata, Estela.
A trecut.
Gata.
Bună, Iván!
Nu mai lucrez acolo.
Da, acum plec.
Ce?
Ce a pățit fetița?
Domnule, opriți!
Trebuie să cobor!
Subtitrarea: Steliana Palade