Det här är fiktion baserad på Roberto Gómez Bolaños självbiografi
MEXICO CITY
Jag vill inte tänka på det mer.
Förlåt.
Men jag kan inte.
Så...det är allt?
Jag har en ansvarskänsla...
...som jag inte kan ignorera.
Skuldkänslor.
-Det är vad jag tror. -Det också.
Men jag vill inte ha ett dåligt beslut på mitt samvete.
-Nu är jag ett dåligt beslut. -Maggie...
Du vet att jag inte kan få barn.
Jag vill inte hindra dig från att bli mamma.
Låt mig avgöra det, har jag sagt. Det är mitt problem, inte ditt.
-Men vi är båda... -Nej, du vill inte lämna Graciela.
Och det är okej. Hon är din fru.
-Den här delen är fortfarande lite lös. -Du fortsätter gå ner i vikt, Graciela.
Vad är det, mamma?
-Vad då? -Du verkar inte glad.
Jag är självklart glad.
Men du verkar frånvarande.
Det känns så.
Jag är självklart här. Din pappa är inte det. Han är frånvarande.
Okej, visa mig.
Innerst inne vill jag bara vara ärlig.
Jag måste tänka på jobbet och ta många beslut.
Jag vet inte vad det första steget är.
Det här är förslaget. Vad tycks?
MÅNADER SENARE
-Det ser inte bra ut. -Affischen är provisorisk.
-Du kan inte vara för kräsen. -Det är inte affischen. Det är idén.
El Chavo är en tv-figur, inte en för film.
Vi kan sätta honom var vi vill.
Varför inte låta mina rollfigurer vara där det alltid har gått bra för dem?
Du glömmer att jag är chefen här. Jag sätter reglerna.
Vi ska göra filmen.
Ska du säga nej? Idén handlar om miljoner.
-Vill du att jag ska vara ärlig? -Jag vill att du ska vara intelligent.
Tänk på saken.
CHESPIRITO PRESENTERAR El CHAVO, FILMEN
Maggie, vänta!
-Vad är det? -Jag vill prata med dig.
-Jag pratar bara om jobbet. -Jag vet det.
Det är olustigt att jobba så här.
Är det här rätt plats att prata om det?
Jag vet inte. Jag vet inte om köket eller styrelserummet är bättre.
Men vi borde prata som vuxna.
Då beter vi oss som vuxna och fokuserar på jobbet.
Det blir inte spänt, jag lovar. Okej?
Passa mig!
-Hårdare! -Jag vet! Nu kommer den!
Äntligen! Tack, älskling.
Vi är ett bra team, eller hur?
Du ser, vi kan fortfarande få fart på glöden.
Nej, allvarligt. Ñeco, titta vad vi har byggt upp.
-Jag är lyckligt lottad. -Vi är det.
Jag vet att det inte har varit lätt.
Passning, pappa!
-Bra, pappa! -Mycket bra!
-Vad är det? -Till filmen.
-Ska Chavo spela fotboll? -Nej, inte Chavo.
-Så? -Det är en ny rollfigur.
-Till filmen? -Och till den behöver vi den här.
-Ska du spela fotboll? -Inte jag, en som heter El Chanfle.
Han är en vattenbärare med stora drömmar.
Han tar med sig bollen överallt.
-En vattenbärare? -Han kommer att göra snygga mål.
-Jag fattar inte. -Vi behöver en arena och träningsplaner.
-Chanfle jobbar för Mexikos bästa klubb. -Du kan räkna med America för allt.
-Men han jobbar åt Chivas. -Du är en skitstövel.
Vi tar det sen.
-Och vad handlar filmen om? -Låt mig skriva den först.
Chanfle? Ännu en som börjar med "Ch"?
-Precis som "Chivas". -Som "chanslösa". Ut härifrån.
-Hur går det? -Jag jobbar på detaljerna.
Det är roligt att se dig så inspirerad.
Stanna i straffområdet.
-Är du klar? -Ja. El Chanfle.
Min första film. Skriven för mig den här gången.
-Det känns konstigt. -Men på ett bra sätt, antar jag.
-Ja. Fotboll... -Ja, förstås.
En vanlig kille, familjen... Det är så mycket jag.
Mycket du?
-Är det nåt med på Chanfle? -Han verkar normal.
-Han såg ut som en idiot. -Precis.
Stackars Valentino, han ser galen ut.
-Det här är min fru. -Din fru?
KYSSEN VARAR LÄNGE HAN GRÅTER AV GLÄDJE
-Vad då? -Ni är gravid.
Vänta, doktorn. Vad sa ni?
Vem ska spela den gravida frun?
Kom ihåg att när jag gör mål blir ni glada och firar. Okej?
Titta vad vacker den där magen är.
-Jag ser tjock ut. Och klumpig. -Det tycker jag inte.
-Var är Chato och Angelines? -De röker.
Vi repeterar så länge. Mål!
Mål...!
Perfekt! Då spelar vi in. - Kom, Chato och Angelines!
Du ska ingenstans.
Om knubbisen drar, sticker jag.
-Låt höra. Varför vill du sluta? -För att jag inte har kul längre.
Och i ett program med Marcos kan jag göra mer som jag vill.
-Göra mer? -Ja.
-Utan Chilindrina? Utan Chavo? -Kanske.
Utan doña Florinda? Utan "Häxan" på 71:an?
-Utan Robertos manus? -Sluta nu. Du låter som Margarita.
Skitstövel! Fattar du inte att jag kommer att sakna dig?
Jag kommer att sakna dig med, lilla häxa. Det är ömsesidigt.
Jag älskar dig jättemycket. Jag menar det.
Jag älskar dig också.
Chespiro!
Kom in.
Vi pratade aldrig om det igen, men jag menar det jag sa i Acapulco.
-Kan du påminna mig? -Visst. Jag planerar mitt eget program.
Okej. Du är fri att gå.
Jag vet. Jag säger det bara för att jag inte vill ha nåt snack.
-Var ska du göra det? -I samma bolag.
De känner till Quicos framgång bättre än nån annan.
-Ja, Quico så klart. -Självklart.
-Vi kan nog lösa det. Prata med Ernesto. -Jag har förvarnat dig.
Prata med Ernesto för att se till att du har en plats. Vi pratar sen.
Han ger mig den. Han är inte dum.
Marcos...
...låt mig ge dig ett råd.
Fastna inte i rollen som Quico.
Du är väldigt begåvad. Du kan göra vilken roll du vill.
Se till att hitta nåt nytt, nåt annorlunda.
Tack så mycket för dina kloka råd. Du är klar nu, va?
-Pepe! -Ja, señor?
Flytta statisterna bakom målet för att få dem i bild.
Ska vi repetera, Roberto?
Vet du vad? Jag vill ha olika vinklar för varje mål.
Då jag gör bicykletan, höjer vi kameran. Och när jag kastar mig, sänker vi den.
Vad sägs om att du iscensätter målen och jag avgör var kameran ska vara?
Jag gör mitt jobb och du gör ditt.
-Mariano, gör som han säger. -Håll käften.
Var inte respektlös mot henne.
Varför bråkar ni när ni kan slåss?
Jag är regissören här!
Ser du vad du gjorde? Du fick dem att bråka.
Försvinn!
Säg till när ni börjar bete er som vuxna!
-Vi får se. -Du ser, du gör allt svårare.
Tystnad Vi filmar! Redo!
-Margarita! -Inte nu, snälla!
Kära vänner!
Kan jag få er uppmärksamhet? Det här är ett viktigt ögonblick.
Min vän tror att vi alla är hans egendom.
Men vi vet väl att det inte är sant?
Och eftersom programmets stjärna inte längre är Chavo
utan undertecknad
vill jag att ni ska veta att ni inte kommer att se röken av mig.
Quico ska göra nåt stort.
Oroa er inte, jag låter er fortsätta leka.
Jag lämnar kvar Ramón att hålla er sällskap.
-Vad då? -Marcos, vad pratar du om? Sätt dig.
Spela inte förvånad, alla visste det.
Allt gick åt helvete i Acapulco.
Det här är slutet på en era och början på en ny.
Jag önskar er allt gott och... Vi ses!
Vad menar du? Vänta, Marquitos! Marcos!
-Vänta. Varför följer du efter honom? -Marcos...
Vad är det, Marquitos? Lämna mig?
Vad kan jag göra? Jag kan inte tvinga dig.
Du tvingar mig inte. Chespiro har alltid varit schysst.
Precis. Jag vill inte orsaka osämja.
Stanna med fårskallarna och var lycklig.
Vad menar du? Vilka fårskallar?
Knubbis!
-Ser du vad du gjorde? -Vad då?
-Det är inte hennes fel. -Pratar jag med dig?
-Nej, men jag pratar med dig. -Jag pratar med henne.
Tala inte så till henne.
-Lägg dig inte i! Det är mellan oss. -Sluta vara respektlös mot henne.
Säger du det? Jag är trött på det här!
-Nej, Mariano! -Sluta, snälla! Mariano!
-Sluta nu! -Snälla!
-Snälla, sluta! -Roberto, sluta! Det räcker nu!
Jag kan inte fatta att du fortfarande hamnar i trubbel.
Jag kan inte fatta att jag inte längre är fjäderviktsmästaren.
Självklart inte.
Om jag varit ung hade jag knockat honom på två minuter.
-Visst. Eller så blir du dödad. -Inte en chans.
-Vad hände? -Dumheter.
Dumheter? Se hur det gick för dig.
-Vad var det? -Slutet av inspelningen var kaotiskt.
Marcos meddelade sin avgång.
Och alla var nervösa.
-Vi tog några drinkar och du vet... -Nej, jag vet inte.
-Vad hände? -Inget.
I ett överilat ögonblick var Mariano respektlös mot Margarita.
Grattis. Du får ett eget program.
Robertos villkor är mycket enkla.
-Fan! Villkor? -Han var tydlig.
Du kan använda figuren Quico utan kostnad.
Fattas bara.
Du behöver bara uppge i eftertexterna att Roberto skapade den.
-Inte en chans! Jag är Quico! -Jag tänker inte diskutera det.
Säg att jag vill prata med chefen.
Jag gör inte affärer med clowner. Jag vill ha cirkusägaren.
Men cirkusägaren vill inte prata med aporna.
Det är så här:
Om du inte går med på Robertos villkor får du inte göra ett program här.
Sista ordet är inte sagt. Mina advokater och jag kommer att gå hårt åt er.
Hårt? Vad rädd jag blir...
-Tror du mig inte? -Dra åt helvete!
Be vakterna ta ut Marcos Barragán.
De visar dig vägen ut.
Vad fan glor du på?!
-Säkert att du inte vill ha en drink? -Nej, tack.
Så? Vad ville du berätta?
Vad kan jag säga som du inte redan vet? Stämningen är inte bra längre.
Det är bara skrik, slag och skvaller.
Det är bara en fas. Vi måste alla gå igenom den.
Jag tror att Marcos lugnar ner sig.
Jag tror inte det.
Knubbisen är fortfarande arg och tänker inte dra tillbaka stämningen.
Tror du att det här är slutet? Är det dags att lägga ner programmen?
Jag vet inte. Det är upp till dig.
Vad ska du göra?
Det visar sig i obduktionen.
-Ha skoj, helt säkert. -Säkert.
Chespiro, jag älskar dig som fan.
Fan så mycket. Jag kommer att vara tacksam livet ut.
Jag vet att ingen intelligent man skulle lämna dig.
Men jag är skitstöveln, eller hur?
Jag är ledsen, broder. Jag är klar här. Jag har inte...
Jag följer med den andra skitstöveln.
Vi får se vilka dumheter vi kommer på.
Jag känner mig hemsk.
-Och du brände dig på ryggen. -Ja, det var inte roligt.
Du är vacker, mamma! Varför är du så uppklädd?
Idag är vår 23:e bröllopsdag. Vi ska gå ut och äta.
23 år, mamma? Det är mycket!
-Grattis, mamma! -Tack.
Stanna inte uppe sent. Gå och lägg er efter det här.
Ja, ja.
Om vi har tur och...
Quico-frågan. Det här är beslutet från författarfackets advokat.
-Vad säger de? -Vad menar du?
Du skapade Quico. Vi har bevis för det.
Marcos själv skrev under ett dokument när vi slöt avtalet.
-Han vet det. Han spelar bara. -Du vann stämningen.
Och nu? Ska du stämma?
Nej, det är inte värt besväret.
Jag vill inte lägga mer energi på det. Låt honom göra som han vill.
-För mig är det dags för nya saker. -Jaså?
Det är bra. Berätta vad det är för nya saker.
Jag vet inte. Jag har fortfarande många tvivel och stor press.
Folk är beroende av mitt arbete och att jag skriver nya rollfigurer...
Nej, du ska göra din grej.
Oroa dig inte för resten.
-Skål. -Sannerligen. Skål.
Sen igen?
Och du upprörd igen?
Du vet väl vilken dag det är? Det är vår 23:e bröllopsdag.
Och du lät mig sitta och vänta.
Det är inte rättvist att reducera hela vårt förhållande till ett enda datum.
-Det finns viktigare saker. -Som vad då? Berätta.
Jobbet. Människorna.
Vilka människor?
Jag vet vem som är viktigast.
Jag har haft den i mer än ett år.
-Vad är det? -Den är inte min.
Vi vet båda vems den är. Den låg i din resväska när du kom från Chile.
Jag försökte hålla ut. Och det gjorde jag.
Jag trodde att Acapulco skulle lösa nåt.
Men varför? Varför nu?
-För att jag glömde vår bröllopsdag? -Självklart inte, Roberto!
Det handlar om uppmärksamhet! Om att visa intresse!
Vi kan inte fortsätta dölja det här! Det finns inga fler ursäkter.
Ta Margaritas behå och alla dina saker i din resväska och stick!
Graciela, vi bestämde att vi skulle fortsätta försöka för några månader sen!
Jag orkar inte mer.
Jag är helt slut.
Jag är utmattad.
Jag är trött på att världen och att även vi snurrar runt dig!
Säg mig en sak.
Och var helt ärlig.
Är du lycklig här?
Jag bestämde mig för att samla er för att...
...allt har blivit svårare och er pappa och jag har beslutat skilja oss.
Han ska inte bo här längre.
Är han med Margarita?
Margarita är inte problemet. Inte jag heller.
Problemet är att er pappas värld har blivit större än vi kunde tro.
Er pappa är en annan person.
Och han har andra behov nu. Det är allt.
Men vi klarar oss.
Marce...
Förlåt.
ETT ÅR SENARE
Jag ska skriva en sketch som heter "Mitt liv är kaos".
Sluta överreagera. Du skilde dig, inget mer.
Vi har alla gått igenom det.
-Kärleken tar slut. -Ja.
Men jag är i ett avgörande ögonblick i mitt liv.
Jag är kär i en annan kvinna, som en tonåring. Jag är 50 år gammal!
-Aracuanes! Jobbar ni eller inte? -Nej, señor! Nej, nej, nej!
Just det!
-Vad är det här? -Jag pratade med Crispín.
-Crispín? Från Aracuanes? -Ja, den koppärrige. Hör på.
Vi ska ordna en träff med alla Aracuanes!
-Allihop? -Ja! Hela gänget!
Han organiserar det med Porters, Adrián och alla!
-Toppen. När är det? -Den 30 augusti.
-Alla lär se gamla ut. -Självklart, men bara de.
Den 30 augusti.
Det var en av de roligaste perioderna i mitt liv.
Skulle ni inte vilja resa tillbaka i tiden?
Du har sett bättre tider. Klaga inte!
-Säg åt honom, Paquito. -Jag säger bara...
-Ja? -Hej, Horacio.
Graciela? Ja, Roberto är här med mig.
-Får jag prata med honom? -Visst.
Det är Graciela.
Hej.
Tack för att du ringde.
-Vi kan inte fortsätta så här. -Då stoppar vi det.
Hur då?
Stoppa mig.
-Hjälp mig hitta skäl att stanna. -Det handlar inte om det.
Du hade många skäl.
Dina barn.
Men du måste ut för att skapa ditt liv.
Jag vill inte förstöra nåt liv för att skapa mitt.
Vi måste alla ta ansvar för vårt eget.
Du och vi.
Gör vad du måste.
Följ ditt hjärta.
Jag låter dig avsluta.
Hej.
-Roberto, gömmer du dig? -Ville du prata med mig?
I dagar. Chefen vill att du åker till Colombia.
-Varför då? -De vill ha dig i "Solidaritetsparaden".
-Vad är det? -Det är en insamling för de fattiga.
Du ska bara paradera. Du och din grupp.
-Varför pratade de inte med oss? -Hur ska jag veta det?
-Låt mig prata med gruppen. När är det? -Den 30 augusti.
-Glöm det. Jag kan inte. -Lägg av, Roberto. Chefen har sagt ja.
-Nej, låt mig prata med Ernesto först. -Señor Figueras är inte i Mexiko.
Señor Figueras äger inte min tid.
Sen när styr han mitt liv?
Sen många år tillbaka. Har du inte märkt det?
-Jag har blandade känslor, Horacio. -Jag vet det, broder. Jag vet.
Jag känner mig skyldig för att jag vet att det vi gör här är bra.
Lyssna, Bob...
Jag pratar gärna med dig, men jag måste byta om. Vi har bara 20 minuter.
Lyssna.
Folket väntar på oss, Bob.
Vi ses sen.
Redo, señor?
Inte helt och hållet. Men man ska hålla humöret uppe i dåligt väder.
Ner?
Chapulín Colorado!
Tack!
VÄLKOMMEN, CHAVO DEL 8
Årets gäst är komikern Chespirito, som tog med sig alla i "Chavo del 8".
På gatorna stod en folkmassa, som enligt officiella uppgifter i Colombia
översteg tre miljoner.
-Tre miljoner människor. Hörde ni det? -Pappa!
Titta på hans ansikte!
-Otroligt! -Han vet inte vad han ska göra...
Jag måste ta kontroll över mitt liv igen.
-När tappade du den? -Jag vet inte. Jag märkte det inte.
Jag tog steg för steg tills jag hamnade i ett läge
då jag måste styra över mitt liv igen.
Och hur ska du göra det?
Lugnt.
Fridfullt.
Och med dig.
Det är dags att bygga upp nåt nytt.
Vill du att vi ska bygga nåt nytt tillsammans?
Ja.
-Men du måste vara villig att binda dig. -Jag vill inte svika nån.
Jag älskar dig, Maggie.
Dina barn är väldigt stolta över dig.
Jag tog med den här till dig.
Vad är det?
"Med hjärtat främst."
Glöm det aldrig.
Ñeca...jag minns fortfarande när du sa till mig...
Skomakare, bliv vid din läst.
Tänk inte så mycket.
Och jag trodde att jag kunde få ett enkelt liv.
Titta på fotboll på söndagar.
Ha en familj.
Du har en familj.
Vet du vad jag har lärt mig?
Att pengar kommer och går.
Kärleken.
Prestigen.
Aracuanes...!
Men man får inte tillbaka tiden.
Låt dem jobba medan vi vilar
Vi fortsätter gå till apoteket och biljarden
-Aracuanes, jobbar ni eller inte? -Nej, señor! Nej!
Därför måste man vårda sina minnen.
Och om nåt fint händer oss... är det bra att få några att skratta.
Några som blev till miljoner.
Det här är "Chavo del 8".
Spelad av superkomikern Chespirito!
"Supergenierna vid fyrkantiga bordet!"
Det bästa och minst dåliga tv-programmet!
-Chapulín Colorado! -Chapulín Colorado?
Nu vet jag att det inte handlade om mig. Det handlade om oss alla.
-Hur mår ni? -Bra!
Ska vi ta det från början? Kom igen.
Kom igen! God morgon, allihop! God morgon!
Och även om framtiden är oklar...
Klara! Redo!
...har vi människor en fördel.
Vi kan vända det till vår fördel.
Alla historier har en början.
Men de har också ett slut.
Och med lite tur har vi lärt oss nåt på vägen.
Det kan till och med jag, som är dum och klumpig
och som snubblar om och om igen.
Nu är jag övertygad
och jag känner det i mitt hjärta.
För alla de människorna var det värt det.
För dem...var skratten värdefulla.
CHESPIRITO INTE HELT MED FLIT
CHESPIRITOS PROGRAM VISADES OAVBRUTET I 50 ÅR I ÖVER 90 LÄNDER
PÅ 50 OLIKA SPRÅK
HAN SKREV 690 TV-AVSNITT, 20 FILMER, TVÅ TEATERPJÄSER
TRE SÅPOPEROR OCH TRE BÖCKER
CHESPIRITO SKAPADE ÖVER 100 ROLLFIGURER
OCH NÅDDE EN PUBLIK PÅ MER ÄN EN MILJARD MÄNNISKOR JORDEN RUNT
HANS LIVEFÖRESTÄLLNINGAR DROG MER ÄN NIO MILJONER MÄNNISKOR
ROBERTO GÓMEZ BOLAÑOS 21 FEBRUARI 1929 - 29 NOVEMBER 2014
Vilket underbart grannskap
Det är Chavos grannskap
Det kanske inte är värt mycket
Men det är helt underbart
Och sen kom jag till grannskapet.
Det måste vara El Chavo. Han slår mig alltid.
Det var inte med flit. Jag snubblade på magister Långben.
-Jag heter Jirafales! -Bli inte arg.
-Har du sett Florinda? -Hon bråkar med Ramón.
Nästa gång får du leka clown inför din mormor!
Don Ramón, gillar er mormor cirkus?
Här får du! Jag slår dig inte igen, för att min mormor var trapetsartist.
-Vad är det, Chavo? -Din pappa slog mig, Chilindrina!
Han är nervös för att häxan på 71:an inte lämnar honom i fred.
Jag är så glad att jag hittade er, don Ramón!
Ursäkta, sa min vän, och gick för att ta en kaffe.
Text: Hans Sjölund Iyuno