Jeste li ikad pogledali tu beskrajnu veličanstvenost kreacije i zapitali se
čemu služe sve te šume, doline, planine i lokve?
Zapitali se koliko je zgrada srušeno
da im napravimo mjesta i tko je dao građevinsku dozvolu?
O svim nevjerojatnim, ali mošusnim životinjama
s kojima dijelimo planet?
Što je s njima?
Od besmislenih mrava do konjskih čudovišta dugih vratova.
Od odvratnih vombata
do divnih slonova...
Što stvorenja žele?
I zašto nam odbijaju reći?
Naravno, tu smo i mi.
Ljudskasta vrsta.
Jeste li se ikad zapitali kako smo došli ovamo? Kamo idemo?
Zapitali se o najvećem misteriju.
Što je smisao života?
Ja nisam.
Ali drugi jesu.
Tisućama godina mislioci, umjetnici, pisci i moja teta Carol
mučili su se dokučiti svrhu čovječanstva.
Postoji li uopće odgovor o smislu života?
Ako postoji, trebamo li slušati ili pokriti uši da si ne pokvarimo kraj?
U ovom dokumentarcu punom znamenitosti putovat ću svijetom
kako bih usporeno hodala kroz slikovite lokacije,
približila se nekima od najznačajnijih molekula,
upoznala akademike, stručnjake i profesionalne sisavce
i pitala ih najvažnija pitanja koje možeš izgovoriti ustima.
Bok, tko ste vi?
Brian Cox Kita, profesor Fizike čestica na Sveučilištu u Manchesteru.
Što vam je draže? Brian ili Kita?
Pridružite se meni, Philomeni Cunk, dok otkrivam poantu svega.
Ovo je Cunk o životu.
CUNK O ŽIVOTU
Dobro došli u naš svemir,
beskrajno prostranstvo začinjeno
zvijezdama, planetima i raznim svemirskim smećem.
Ovdje živiš.
Zapravo, ti si negdje na ovoj fotografiji,
ali ne znamo gdje
jer je svemir toliko golem da te ne možemo razabrati.
Čak ni s tim ušima.
Gledanje ove beskonačne tapiserije tjera nas da postavljamo pitanja.
Ne samo: „Gdje je nestao strop?”,
već i duboka pitanja koja pogađaju u srž naših šupaka.
Pitanja poput: „Kako je dospjela ovamo?”
PRVO POGLAVLJE STVARANJE
Tko ste vi?
Ja sam Douglas Hedley
i predajem Filozofiju religije na Sveučilištu u Cambridgeu.
Zašto smo ovdje?
Zašto ljudi postoje?
Ne, zašto smo ovdje u...
- Ovo je blizu vaše kuće? - Ne.
Trebalo mi je 90 minuta do ovdje linijom Piccadilly.
Bezbroj je teorija o tome kako je svemir nastao,
a prva dolazi iz otkačenog svijeta religije.
Ovo je dobri Stari zavjet,
prvi unos u kršćanskom filmskom svemiru.
Isus ne glumi ovdje.
Radi se o njegovom zločestom tati, čovjeku koji je tako tajanstven
da i dalje znamo samo njegovo umjetničko ime, Bog.
Prelazim odmah na stvar.
ZNANSTVENI I DUHOVNI AUTOR
- Postoji li Bog? - Da.
Opa. To je bilo brzo.
Sjajno.
Je li itko to dokazao?
Ne, osim na vlastito zadovoljstvo.
Ima li Bog brata po imenu Simon?
Ne.
Ali ni to ne mogu dokazati pa možda ima.
Simon je možda stvorio svemir.
Stari zavjet tvrdi da su Bog i/ili Simon stvorili naš svemir
za samo sedam dana.
Zvuči kao težak zadatak, ali za razliku od nas,
Boga nisu stalno prekidale obavijesti s iPhonea.
Bog je počeo rekavši: „Neka bude svjetlost”,
što ima smisla jer je trebao vidjeti što radi.
Onda je odvojio svjetlo od tame. I ja odvajam kad perem odjeću.
Zatim je stvorio nebeski svod,
što god da to bilo,
oceane i zvijezde.
Kao sljedeći trik ispunio je oceane vodenim životinjama,
iliti „ribama”, kako ih ponekad zovu,
a nebesa nebeskim zvijerima, iliti „pticama”.
Zatim je Zemlji poslao najezdu kukaca, gmazova, sisavaca
i onu kategoriju u koju spadaju puževi.
I na kraju, kao šlag na tortu,
stvorio je možda jedinu stvar koju vrijedi slaviti,
nas.
Ovdje na planetu Italiji nalazi se Sikstinska kapela.
Unutra je nevjerojatna zbirka slika
koje je stvorio preuspješni slikar i dekorater Majke Len Đelo.
Trebale su mu četiri godine da završi ovo
i pritom je uništio savršeno dobar strop.
Ali što god mislili o tome, ono što prikazuje je važno.
To je trenutak kad je Bog stvorio život svršavajući iz svojih ruku.
Ovaj prizor najznačajnijeg prstenjačenja u povijesti
stoljećima je nadahnjivao posjetitelje Sikstinske kapele,
a posjetitelje ove replike kraće od toga.
To je možda najveće remek-djelo u cijeloj umjetnosti,
ali i najgore za gledati.
Kad ga pogledam, obuzme me čuđenje,
ali zbog grčeva u vratu.
Je li Michelangelo...
PROF. TALIJANSKE UMJETNOSTI
...počeo slikati na podu i onda okrenuo zgradu
ili je oduvijek bila na stropu?
Slika je oduvijek bila na stropu.
Prilično je visoko, zar ne?
Je li Michelangelo koristio dugačak kist
ili je imao jako dugačke ruke?
Morao je stajati na nekoj skeli
i nagnuti glavu unatrag.
Ne bi li mu boja curila u oči dok je to radio?
Kladim se da je cijelo vrijeme treptao.
- Ovako. - Nije se žalio, ali sigurno jest.
To je sigurno bila odlična vježba za gornji dio tijela.
Koliko su snažne bile Michelangelove ruke?
Da mu je ludi svećenik skočio na leđa dok je slikao,
bi li ga mogao dohvatiti i skinuti?
Mislim da bi. Mislim da je Michelangelo bio prilično mišićav. Sigurno.
- Mogao je svršiti s njime. - Mislim da je mogao.
Čovjek kojeg Bog stvara ovdje zove se Adam.
On je jedna polovica prvog slavnog para, Adama i Eve.
Igraju ih glumci koji su drage volje pristali biti goli.
No pravi Adam i Eva nisu imali tetovaže koje moramo prekriti
ili intimni piercing koji moramo izvaditi i dati ga našem istraživaču na čuvanje.
Zamutili smo uvredljive dijelove njihovih tijela.
To je tehnologija koja nije bila dostupna u doba Starog zavjeta, zato ja sve vidim,
iako to zapravo ne želim.
Adam i Eva nisu bili samo prvi ljudi koji su postojali,
već i prvi koji će razočarati tatu.
Bog je sakrio tajnu znanja u voćki ukusnog izgleda
i iz nekog jebenog razloga zabranio im je da je pojedu. No uzalud.
Prvi primjer načete jabuke koja ubrzava propast čovječanstva.
To je bio izvorni grijeh,
i otad su svi ljudi smatrani grešnima.
DRUGO POGLAVLJE GRIJEH I KREPOST
Grešnici se boje da bi ih Bog mogao kazniti,
ali što je s vama?
Pa...
Ja sam grešnik
kao i svi drugi.
Ne, trebaju li se brinuti da ćete ih vi kazniti?
Ne.
Bog je shvatio da treba pomoć da drži nas grešnike pod kontrolom
i znao je koga pozvati.
Ovo je sveti Mojsije,
najuspješniji influencer starozavjetnih vremena,
MrBeast svojeg vremena.
Bog je pozvao Mojsija na vrh planine Sinaj
i predao mu životna pravila uklesana na kamenim tabletima.
Prvo i najteže priopćenje za javnost u povijesti.
Bog je naredio Mojsiju da proširi ovu poruku daleko,
što je sigurno bilo iritantno
jer je morao nositi tablete i vjerojatno nije imao mjesta u ruksaku.
TEOLOGINJA
- Koliko je bilo Deset zapovijedi? - Koliko? Upravo ste rekli. Deset.
Postojalo je 10 Deset zapovijedi?
Nije bilo 100 zapovijedi.
Bilo je deset zapovijedi.
Da.
Tako je.
Ovi „nemoj ovo” i „nemoj ono” uvjeti su i odredbe za čovječanstvo.
Svi su ih kršćani morali poštovati
i prihvaćati povremene promotivne poruke od Boga
o temama koje bi ih mogle zanimati.
Kako je Bog uspio skratiti uvjete i odredbe na samo deset točaka,
a iPhoneovi imaju oko 100 stranica?
To samo dokazuje da je Bog Bog, mnogo je sažetiji od nas.
Je li to pravno obvezujući ugovor?
To je savez ljubavi između Boga i Božjeg naroda, pa...
Ne, mislila sam na iPhoneov.
U pokušaju da se svide Bogu,
pobožnici izbjegavaju smrtne grijehe
i zato nisu škrti dok bludniče.
Ne misle svi da je loše uživati.
Neki ljudi posvete život hedonizmu.
To je najljigaviji „izam”.
Osim ako nije snobizam.
Izgrađeni su čitavi gradovi za hedonističke aktivnosti,
impresivna, raskošna mjesta
poput Babine Grede u Hrvatskoj, ali i ovo mjesto.
Ovo je Las Vegas.
To je španjolski za „Taj Vegas”.
Sa svojom kulturom kasina, striptiz klubova i danonoćnog opijanja,
to je meka za ljude koji ne idu u Meku.
Vegas je svjetlucava vizualna metafora za ljudsko uživanje, kaže naš redatelj,
i predaleko i preskupo za snimanje,
kaže naš producent koji je morao popustiti.
S obzirom na ugled,
Las Vegas poznat je i kao Grad grijeha,
a moto mu je: „Biti na kiti i piti”,
ali zapravo nije jer to nema smisla.
Mnogi turisti koji dolaze ovamo nadaju se
da ono što se dogodi u Vegasu ostaje u Vegasu.
Možda je to istina.
No s druge strane, Bog vidi sve,
čak i ono što je moj bivši dečko Sean radio palcem.
Što je još gore, Bog ne zna samo za grijehe koje si učinio,
zna i za grijehe o kojima samo razmišljaš.
Bog zna sve što mislimo.
To je noćna mora za privatnost podataka.
Može li se to isključiti?
Koliko ja znam, ne.
Može li se prevariti Boga tako da mislimo samo lažne misli,
suprotno od onog što zapravo mislimo?
Bi li to upalilo?
Ne bih rekao.
Ne.
Jer nemaš posla samo s Bogom koji je sveznajući,
već i s Bogom koji je svemogući, svemoćan.
Iskreno, ovaj odnos s Bogom izgleda zaista zabrinjavajuće.
Stalno nas promatra.
On postavlja pravila. Ima užasnu narav.
Čak i misli da je Bog.
Nije li zapravo samo toksični narcis?
Ako vjerno slijediš Božja pravila, uzdići ćeš se u kraljevstvo nebesko,
što zvuči sjajno, ali ako si star kad umreš,
možda ne želiš hodati uz mnogo stuba.
U raju više nitko ne mora raditi.
Eventualno će vas tražiti da operete posuđe,
ali budući da će svi zemaljski apetiti biti zadovoljeni, to je tek koja šalica.
Alternativa raju je pakao, vatrena rupa prokletstva i vječne muke
koja trenutačno ima samo dvije zvjezdice na Tripadvisoru.
Ovo je dosta duhovna emisija.
Mogu li vas pitati o šupcima?
Kad neki šupak dođe u raj, sude li mu prema njegovoj čistoći?
Sve nas osuđuju prema onome kako smo se ponašali u svijetu.
Ako pobliže pogledamo, što ćemo vidjeti u tim šupcima?
Ovisi koliko smo duboko spremni ići.
Koliko duboko idemo, da.
Božja nemilosrdna priroda znači
da mu se njegovi vjernici pokušavaju umiliti
putem oblika organiziranog ulizivanja koje se naziva štovanje.
Uđi u nas Kralju nebeski
Iako smrdimo na grijeh
Odlučno uđi u nas
Penetriraj duboko u nas
Duboko! Duboko!
Napuni nas do kraja
Mnogima ovakvo štovanje Boga daje svrhu u životu, ulizuju se šefu.
Ako nas Bog gleda odozgo, zašto klečimo kad se molimo?
Klečanje je izraz osjećaja divljenja i svetosti.
Da, ali čemu klečanje? Zašto smo pognuti?
Akustika je grozna.
Ne bi li bilo bolje da ustanemo i vičemo zahtjeve prema nebu?
Bog nije doslovno na nebu.
Da. Gdje je onda? Ima li adresu?
Bog je prisutan
na svim mjestima i u svako doba.
Čak i u ormarićima?
Pa, postavili ste vrlo važno pitanje
jer jedan način razmišljanja
o božanskoj prisutnosti jest u smislu njegova znanja.
Možda se Bog ne nalazi u ormariću,
ali zna za stanje stvari u ormariću.
Je li u ormariću ili nije?
Ne vjeruju svi da je Bog jedini odgovoran za život.
Postoje i druge priče o porijeklu.
TREĆE POGLAVLJE IZNUTRICE I VANJŠTINA
Tip koji vam se približava neobrijani je viktorijanski genij
Charles Darwin.
Jednog je dana Darwin jahao bigla na otočju Galápagos,
gdje mu je egzotična kornjača dala ideju u obliku teorije.
Teorija da ljudska tijela nisu oduvijek bila ljudska tijela.
Zašto kažemo da su se naši preci rastali od majmuna?
DOBITNIK NOBELOVE NAGRADE
- Rastali su se... - Od majmuna.
Nisu nastali od majmuna.
Majmuni i mi nastali smo od nečeg drugog.
Od čimpanza?
To nije baš poput čimpanze ili modernog majmuna ili nas samih.
Da. Nismo se rastali od čimpanze?
Ne.
Teško je povjerovati da smo svi mutirali od majmuna
dok ne vidiš da je sav život isti na mikroskopskoj razini.
Mnogo je toga živo, od sitnih mikroba do većih mikroba.
Svaki se oblik života sastoji od ćelija,
kao zatvor,
vjerojatno je zato postojanje tako depresivno.
To je doživotni zatvor.
Kao što i ja imam zatvor dok izgovaram ove stvari.
Isplati li se imati ćelije?
Bez ćelija ne bismo postojali. Sačinjeni smo od trilijuna ćelija.
Svi smo nastali iz jedne ćelije. Da, jako su važne.
Zar se moje ćelije dijele i množe cijelo vrijeme?
Čak i dok sjedim ovdje?
Otkad ste ovdje,
dogodilo se milijun dioba ćelija u vašem tijelu.
Nije ni čudo što se stalno osjećam iscrpljeno.
Ćelije se ne bi mogle razmnožavati bez ovoga.
IKEA-inih uputa za život, DNK.
DNK je sitan ali kompleksan, poput Toma Cruisea.
Daktilografkinji bi trebalo više od 50 godina da otkuca DNK sekvencu,
što bi bilo glupo jer je može samo kopirati.
Kažem „ona” zbog nesvjesne pristranosti,
a to mi je u DNK-u i nisam kriva.
- Jeste li čuli za D i K? - Da.
PROF. KVANTNE FIZIKE
Imamo li svi D i K?
Ili netko ima samo D, a netko samo K?
Ne, to nije samo D i K.
To su tri slova. DNK.
Vidite li ovako na prvu imam li ja DNK?
Znam da imate DNK jer ste živi organizam,
a sav život ima DNK.
Moj prijatelj Paul pokušao je stvoriti novi oblik života
umetanjem svojeg DNK-a u grejp,
ali na pola eksperimenta prodavač ga je počeo udarati.
Zašto je znanost toliko kontroverzna?
- Oprostite, to pitanje nema veze s DNK-om... - Ne, to je nešto drugo.
Jedan od životnih misterija jest kako je moguće da izgledam kao moja majka
i kao moj otac
u isto vrijeme,
iako imam samo jedno lice.
Je li istina da je za ljude najvažnije nositi stijene?
Prenositi gene.
- Molim? -„Prenositi gene.”
Da.
Je li istina da je za ljude najvažnije...
Prenositi.
Prenositi gene.
Ne znam je li to najvažnije,
ali jest vrlo važno
jer to znači da svoje gene prenosite
svojem djetetu.
Što ako ne želim prenijeti svoje gene?
Onda ne morate.
Da. A kako da to izbjegnem?
Pa...
Morate voditi ljubav.
Da ne prenesem svoje gene?
LJUDSKI POČETCI
Sva se živa bića razmnožavaju,
što znači da se sva živa bića rađaju.
Psi, lavovi, svinje, pingvini,
majmuni, školjkasta čudovišta,
slonovi, konji,
David i Victoria Beckham i opet svinje.
Ženski reproduktivni organi uglavnom su skriveni unutra radi čuvanja
i obično su vidljivi ako imate pretplatu.
S druge strane, muško spolovilo, iliti „G. Genitalije”,
živi izvan tijela gdje se može lagano fotkati
i te se fotke mogu slati potencijalnom partneru bez pristanka.
Koji je dio penis?
Penis je ovdje. Ovo ovdje.
Da. Govorit ću tiho. Ne želim ga probuditi.
Ovo je mlohav penis. Za spolni odnos mora se ukrutiti.
PROF. REPRODUKTIVNE ZNANOSTI
Što onda? Koji dio ide kamo?
- Ovaj penis mora postati krut. - Da.
Onda se stavi u vaginu tijekom spolnog odnosa
i ejakulira spermu u ženinu vaginu.
Kriste. Nadam se da se meni to neće dogoditi.
Juha razočaravajućeg okusa koju penis povraća
sadrži milijune odvažnih mladih punoglavaca
koji plivaju kroz ženski cjevovod
prema jajetu.
Zatim se zabijaju u njega poput kamikaza. Kao da se mali 11.9. događa dami.
Nevjerojatno, ali ovdje čudo života počinje
i ženino pravo na izbor završava.
Devet mjeseci nakon začeća
dijete bezbolno izlazi kroz daminu prednju rupu
i dolazi na svijet.
Zatim polako mutira iz bebe u pravo ljudsko biće.
Ali što je zapravo ljudsko biće?
Koji postotak ljudi ima ljudsko tijelo?
PROF. KIRURGIJE
Svi ljudi imaju ljudsko tijelo.
A ljudi koji drže mačku?
Imaju li ljudsko tijelo i mačje tijelo?
Ili to ne ide tako?
Ne, to je potpuno odvojeno. Čovjek je čovjek, a mačka je mačka.
Ljudska biologija postoji gotovo koliko i ljudi,
ako ne i duže.
To uključuje složen raspored kožnatih i mesnatih strojeva koji se zovu organi.
Ako stavite te organe u plastičnu vrećicu i prošećete s njima, uhitit će vas.
Ali ako ih ispravno posložite, imate ljudsko tijelo.
Izvrsno konstruiran stroj koji prdi i jede čips.
Organi su nam tako gadni da neki ne mogu podnijeti ovakve snimke.
Ako ste među osjetljivim gledateljima, trebali ste maknuti pogled.
Kako se ovo zove? Užasno ili gadno?
Sve ovo.
Ovo su crijeva.
Da izvadite crijevo, koliko bi bilo dugačko?
Bilo bi mnogo metara.
Dobro, ali zašto ga vadite?
Inače ne bismo, ako nije došlo do bolesti.
- Ne znate zašto se to događa? - Ne.
Te sluzave iznutrice trebaju okolnu strukturu
da ne padnu na pod i da se prolaznici ne poskliznu na njih.
Ne bismo mogli ustati za svoja prava bez ovoga,
vječnog ukrasa za Noć vještica.
Nevjerojatno je da je jedan takav u nekima od nas.
Jeste li znali da samo 40 % ljudi ima kosture?
- Odakle vam ta brojka? - Istina je. Vidjela sam video o tome.
Saznaš imaš li kostur tek kad umreš.
Neki su ljudi samo meso.
- Ovo je... - Znate Burta Lancastera, glumca?
On je bio poput kobasice, bez kosti.
Svako ljudsko biće ima kostur.
Ta brojka je 100 %.
- Znate li da su koljena prevara? - Zašto to kažete?
Ako hodate bez savijanja nogu, možete si produžiti život za osam godina.
Jutros sam trčao. Kako bih trčao bez savijanja koljena?
Ne kažem da niste savijali koljena.
Nego kažem, ako ne savijate koljena,
mogli biste si produžiti život za 8 g.
No onda su stepenice problem. Istina.
Najvažniji dio ljudskog tijela ovdje je gore,
u vozačkoj kabini, iliti „lubanji”.
U svakoj je lubanji stvorenje koje smo porobili da razmišlja za nas.
Nekakva vrsta pametne cvjetače koju znamo kao mozak.
- Ovo je mozak. - Jest.
PROF. NEUROZNANOSTI
Koliko ih je u prosječnoj glavi?
Svatko ima po jedan.
- Samo jedan? - Jedan.
Mozak se ne bavi samo složenim zadatcima
poput treptanja ili kuhanja kaše.
Bavi se i trivijalnim stvarima, poput cijele ljudske svijesti,
čije je podrijetlo potpuni misterij.
Generira li mozak svijest
ili svijest kontrolira mozgom?
- Postoji mnoga neslaganja... - Oprostite.
Moram vas podsjetiti da odgovor bude...
Kako ono? „Koherentan za naše glupe gledatelje.”
To je komplicirano pitanje.
Moje je mišljenje da mozak stvara svijest,
ali svijest nam daje sposobnost
da radimo stvari koje ne bismo mogli da nismo svjesni.
Da. Hvala.
A čini se da nisam trebala pročitati karticu naglas, pa...
Isprike svima vama kod kuće.
Ovo vodi do fundamentalnog ljudskog pitanja.
Tko sam ja?
Ne ja, očito. Na televiziji sam, ljudi znaju tko sam ja.
Ali tko ste vi? Što radite ovdje?
Događa li se sve ovo doista?
Kad nešto pomislimo... Recimo da zamislim vjetrenjaču.
Koliko je ta vjetrenjača stvarna?
Nije stvarna.
Nije stvarna?
- U glavi vam je. - Zašto sam zamislila vjetrenjaču?
Je li to trag?
Trag za...
- Nešto. - Ne znam.
Ovisi o čemu razmišljate.
Što je u vjetrenjači?
Ovisi o čemu razmišljate.
Što ako netko živi u vjetrenjači
i ja ne zamišljam njih, već oni zamišljaju mene?
Ovo je vrlo neobičan način razmišljanja o tome kako funkcionira mašta.
Mašta je nuspojava uma,
a neki vjeruju da se može poboljšati
drogama za širenje uma.
Kad su hipiji uzimali drogu koja širi um, koliko su im se umovi proširili?
Jesu li im ikad otvarali lubanje?
Ne, nisu. Ali znači da su bili...
PREDAVAČICA KULTURNE I KREATIVNE INDUSTRIJE
...otvoreniji prema novim idejama, filozofijama i konceptima.
Znate kad ljudi govore o otvaranju trećeg oka?
Tako moj prijatelj Paul zove rupu na vrhu svojeg penisa.
Zašto bi itko htio to proširiti?
Korištenje psihopatskih droga u 1960-ima
potaknula je i poznate na razmišljanje o duhovnim aspektima ljudskog postojanja.
Kad su Beatlesi uzeli LSD i otišli u Indiju,
jesu li zaista otišli ili su to umislili?
Zaista su otišli u Indiju
i posjetili su ašram i gurue ondje.
To je promijenilo ono što su govorili. Rekli su da trebaš samo ljubav.
A onda je George Harrison rekao: „Sve mora proći.”
To su bile duhovne poruke, zar ne? Dakle...
Kad je Paul rekao da je imao divan Božić,
je li postojalo dublje značenje iza toga?
Ne znam je li bilo dubljeg značenja. Taj divan Božić bio je malo poslije.
Da. Bivši dečko Sean jednom mi je pjevao to u krevetu
tijekom intimnog trenutka.
Iskreno, osušila sam se kao u pustinji.
Rock zvijezde također su popularizirale meditaciju
kako bi se riješili stresa modernog života iz uma.
Moram li sjediti da meditiram
ili mogu raditi to istovremeno
dok vozim ili rukujem teškim strojevima?
Neki ljudi... Budisti, na primjer, meditiraju u hodu.
Ne, ne morate sjesti.
Pomaže li meditacija da se šupci opuste?
Da.
Pomaže da se šupci opuste?
- Da. - Da.
Uzmimo trenutak da se zajedno poravnamo s našom trenutačnom stvarnošću.
Slijedi vođena meditacija pa se slobodno pridružite kod kuće.
Zatvorite oči.
Usporite disanje.
Sad udahnite.
Oprostite, izdahnite.
Postanite svjesni dizanja i spuštanja vašeg trbuha.
Osjetite svoju odjeću na koži.
Zašto baš taj materijal?
Je li to šivalo dijete u izrabljivačkoj tvornici?
Vjerojatno je bolje ne razmišljati o tome.
Slušajte moj glas.
Zašto su dodali efekt jeke?
Vjerojatno da izgleda kao da su ovo moje misli u mojem umu.
Ali to smo već davno snimili. Čekaj, gdje sam sad?
Čekaj, to se ja budim i ustajem. To nije planirano.
Upomoć! Još sam ovdje!
Bože, odvojena sam od vlastitog tijela. Upozorili su me na ovo. Upomoć!
USKORO SE NASTAVLJA
Ispričavamo se. Imali smo slučaj dvostruke svijesti.
Upucali smo je i uskoro se vraćamo programu Cunk o životu.
Tko to snima u predivnom krajoliku?
Tvoja Philomena Cunk!
Ima ne baš realno lice, sličnu odjeću i potpuni nedostatak manirizma.
Ali to nije sve.
Philomeni rastu dlake na licu, ona svjedoči razapinjanju i nese jaja!
Skini joj glavu, okreni je i opa! Prava krv!
Zabava ne završava s čišćenjem.
Ona ima i svoju letjelicu, USS Triceratops,
i međugalaktičke prijatelje, kapetana Govnoglavog, gđu Benson
i Barnabyja-9.
Obilaze galaktiku, popravljaju crne rupe i sakate stoku.
Philomena Cunk i prijatelji. U svim boljim trgovinama.
Nuspojave uključuju spontano zapaljenje. Ne hranite nakon ponoći.
Hidrirajte se. Amen.
CUNK O ŽIVOTU
U nastavku...
Upoznajte čovjeka koji čeka smrtnu kaznu.
Tražim filozofkinju da mi ispipa dušu.
Filozofi mnogo razmišljaju o pipkanju?
I posjetit ću Veliki hadronski sudarivač
zbog astrorazgovora s profesorom Brianom Coxom.
Što je crna rupa?
- Crna rupa? - Oprostite, obojena rupa.
Ali prvo, pogledajmo strašnu neizbježnost smrti.
ČETVRTO POGLAVLJE SMRT
Smrt je sjajan izjednačivač.
U životu ste mogli biti milijarder, supermodel, predsjednik i kralj,
ali čim umrete, počinjete trunuti kao kobasica na odmaralištu.
Velika je nepoznanica kako ćete umrijeti.
Možete umrijeti od pada s ljestava ili litice
ili u jezero puno noževa.
Može vas udariti auto, autobus ili traktor ako živite na selu.
Možda ste već mrtvi i gledate ovo iz groba.
A to bi bila šteta jer se neće računati u gledanosti.
Statistički, što je češće, atletsko stopalo ili smrt?
Smrt je neizmjerno češća.
Zapravo, zajamčena je svima nama.
Koliko je nakon smrti sigurno nastaviti svoje svakodnevne aktivnosti?
Ne možete nastaviti svoje svakodnevne aktivnosti kad umrete.
- Kako biste uopće? - Ne možeš ni slušati podcast?
Ne možeš ništa slušati.
Da pustiš podcast truplu,
ništa ne bi ušlo?
Apsolutno ništa ne bi ušlo.
Jedna mana našeg velikog mozga jest
da smo mi jedina stvorenja koja su svjesna smrti.
Iako, kad biste poredali deset pasa i upucali ih jednog po jednog,
pas na kraju vjerojatno bi shvatio kad biste došli do četvrtog psa.
Naravno, lako je zaboraviti na smrt dok se ne dogodi tebi,
no tad će ti mozak ionako biti izbrisan.
Nije bilo tako u srednjem vijeku.
Tada, zahvaljujući pošastima, ratovima i općem nasilju,
ljudi su se polako upoznavali sa smrću.
Zapravo, ako nisu umrli, mislili su da nešto propuštaju.
I taj prijateljski odnos s vlastitom smrtnošću
ejakulirali su u svoju umjetnost.
Ovo je Bruegelov Trijumf smrti,
koji prikazuje vojsku nemrtvih kako nasilno uništavaju čovječanstvo
u scenama koje nećete vidjeti u Pixarovu filmu.
Zastrašujuće je da se ovo zaista dogodilo.
Imamo sreće što je Bruegel uspio naslikati ovo
prije no što su ga zarobili kosturi.
Zapravo, čudim se da je uopće mogao slikati.
Meni bi se ruke toliko tresle da bih si sama iskopala oko kistom.
Koji je ovo kurac?
To je prizor mašte.
INSTITUT ZA UMJETNOST
Ali to nije scena kojoj je Bruegel zapravo
svjedočio.
Ali moglo bi se dogoditi, zar ne?
Ne, ne bi.
Dezinformacije postaju toliko sofisticirane da je zastrašujuće.
Godinama je ovakva morbidna umjetnost prikazivala zlokoban lik
koji uzima ljudske duše kosom.
To je ovaj čovjek, Kosac.
Bez brige, nisam poludjela. Samo izgleda da nema nikoga.
Zapravo, doma ćete vidjeti Kosca
samo ako ćete umrijeti u iduća 24 sata.
Ono što se događa nakon smrti predmet je velike rasprave.
Neki misle da nakon smrti evoluiraš u duha,
neku vrstu niskotehnološkog holograma od ukletog dima.
Znanstvenici kažu da duhovi ne postoje, iako su snimljeni mnogo puta.
Kao u Poltergeistu, Poltergeistu 2
i novoj verziji Poltergeista.
Zapravo, duhovi su snimljeni češće nego znanstvenici.
Tko je sad stvaran?
Idemo li dalje na one prave znanstvene teme?
Dakle, duhovi.
Kad ljudsko tijelo umre,
iz koje rupe duh izlazi, sjeverne ili južne?
Nažalost, ne mislim da su duhovi prava znanstvena tema.
Slušajte. Nemojte to odbaciti.
Godine 2021. teta Carol zaručila se za čovjeka po imenu Bob Collins.
No jednog je dana samo nestao i ispraznio njezin bankovni račun.
A kad je potražila ime Bob Collins,
otkrila je da je umro 1958. godine.
Cijelo je vrijeme bio duh.
A da nije netko glumio Boba Collinsa?
Ne, postoje fotografije Boba Collinsa iz 1958. godine
i izgledao je posve drukčije.
I to dokazuje da se prerušio da ona ne zna da je duh.
Ne možete to objasniti? Zastrašujuće.
Nije li moguće da ne izgleda kao on jer je on posve druga osoba?
Ne, to...
On je duh.
Smrt, tragedija i patnja oduvijek su bili dio ljudskog života.
Boreći se s beskrajnom patnjom
ljudi su se počeli pitati postoji li uopće Bog.
PETO POGLAVLJE SUMNJA
Stoljećima nitko se nije usudio izraziti tu sumnju
u slučaju da Bog zaista postoji i da ih prebije na mrtvo ime.
No to će se uskoro promijeniti.
Godina je 1883.
i njemački filozof Friedrich Nietzsche naporno radi u radnoj sobi,
stavlja svoje misli na papir.
Bez brige. Ne čuje me.
Sprema se napisati jednu od najkontroverznijih...
Napisat će jednu od najkontroverznijih poštapalica u povijesti.
Tri male riječi:
„Bog je mrtav.”
PROF. ENGLESKOG
Nietzsche je rekao da je Bog mrtav, ne? A sad je i sam mrtav. Tko je sljedeći?
Je li imenovao ubojicu prije smrti?
Nietzsche? Ne.
Mislim da je mislio
da bi ljudi trebali shvatiti da su stvorili Boga
koji im zapravo ne čini dobro kako su mislili.
I da ljudi moraju shvatiti
ne samo da je mrtav, već da nije ni postojao.
Kaže da smo ga mi ubili?
Praktički.
Ali nisam se ni rodila.
Ne.
Nietzsche može odjebati.
Možemo li biti sigurni da se Bog nije sam ubio?
Jer nikad ne znaš kroz što ljudi prolaze.
Moguće je.
Nietzscheova objava da je Bog mrtav izazvala je intelektualnu buru
dok su pisci i mislioci raspravljali o padu vjerskog autoriteta
u sve sekulariziranijem svijetu
i to 107 godina prije objave nepovezane belgijske techno himne „Pump Up the Jam”.
„PUMP UP THE JAM” ZAVRŠILA JE NA 2. MJESTU LJESTVICA U UK-U I SAD-U
SNIMLJENA JE ZA FILM MARTINA SCORSESEA POSLJEDNJE KRISTOVO ISKUŠENJE
F. NIETZSCHE RODIO SE 15. LISTOPADA 1844. U SASKI
NE ZNA SE JE LI IKAD BRIJAO NA OVU PJESMU
PIŠE: „KAKO DA SE UTJEŠIMO, MI UBOJICE NAD SVIM UBOJICAMA?
ONO NAJSVETIJE I NAJMOĆNIJE
ISKRVARILO JE POD NAŠIM NOŽEVIMA.
TKO ĆE SPRATI TU KRV S NAS?
POSTOJI LI TAKVA VODA?
KAKVO ISKUPLJENJE...”
UPOMOĆ! ZAROBLJENA SAM U REŽIJI
MOGU SAMO PISATI OVE TITLOVE
NADAM SE DA ĆE NETKO VIDJETI OVO
Ali ako je imao pravo i Bog jest mrtav,
to znači da nikakva viša bića ne osuđuju naš životni stil,
osim ljudi iz stana na katu.
To bi moglo stvoriti strašan moralni vakuum
u kojem se ljudi ponašaju odvratno,
kao i oni u industriji zabave 1970-ih,
80-ih, 90-ih,
2000-ih, 2010-ih i danas.
Srećom, moralne upute bile su pri ruci zahvaljujući svijetu književnosti.
ŠESTO POGLAVLJE MORAL I TO
Bilo je mnogo utjecajnih ruskih pisaca u 19. stoljeću.
Tolstoj, Dostojevski, Turgenjev,
Okrenilist i Puškin. Tko je bio najbolji?
Ja volim Puškina.
- Da? - Da.
A Okrenilist?
Okrenilist?
Što je on napisao?
Ne znam. Tako mi piše.
Glavni utjecajni ruski pisci bili su Tolstoj, Dostojevski,
Turgenjev, Okrenilist
i Puškin.
U redu je ako niste čuli za njega.
Ni ja nisam čula za njega.
Da. Ne.
Ovo je jedan od najvećih književnih moralnih mislioca,
ruski romanopisac Fjodor Dostojevski.
Ovdje uživa na tulumu.
Napisao je mnogo knjiga koje još uvijek nisu pročitane.
Ali njegov najveći tipfeler, ili se kaže bestseler,
jest neotvoreno remek-djelo, Zločinka zna.
Zločin i kazna bavi se osobnom slobodom,
ulogom autoriteta i složenosti morala.
Koliko biste je ocijenili?
- Dao bih devet od deset. - Devet.
Devet.
Kazna se nije mnogo promijenila od vremena Dostojevskog,
iako u nekim zemljama, ako je zločin toliko težak,
vlasti će skratiti kaznu
ubijanjem.
Zbog smrtne kazne pitamo se:
„Boli li? Ima li karata?
Kakav je pogled sa sjedala 6A?”
No i druga dublja moralna pitanja.
Zašto kažemo da se ljudima smiješi električna stolica,
a stolica se ne može smiješiti?
To je doslovno.
PROF. KRIMINOLOGIJE
Kad kažemo da im se nešto smiješi, to znači da ih nešto očekuje.
Ovo je Waylon Jackalope Četvrti.
Godine 2019. oderao je šestero ljudi
i nagrađen je Netflixovim dokumentarcem
i mjestom na pogubljenju.
Sretna sam što nam se upravo pridružuje.
Dakle, Waylone. Ubili ste šestero ljudi.
Odakle vam ideja?
Teško mi je razmišljati o tome.
Mogu samo reći...
Waylon Jackalope koji je ubio te ljude
drugi je čovjek od onoga kojeg danas vidite.
Dakle, to niste bili vi? Nedužni ste?
Ne, gospođo. Ubio sam ih.
Hvala Bogu na tomu.
Jeste li već bili osuđeni na smrt ili vam je ovo prvi put?
Prvi put.
Smiješi vam se električna stolica. Jeste li zabrinuti?
Pomirio sam se s Gospodinom i spreman sam upoznati ga.
Ne bojite se da će boljeti? To su milijuni volta.
Moj prijatelj Paul kaže da ti se jetra sprže, bubrezi ti puknu,
a crijeva ti počnu raditi naopako
i guraju ti vruća govna u grlo koja te uguše.
Izgleda da bi bilo humanije
da platimo drugim zatvorenicima da vas drže i otkinu vam glavu.
Uglavnom,
sretno.
Zapravo, prije no što odete, možete li snimiti kratki video za nas?
Možete reći: „Gledajte kako umirem na Cunk o životu”?
To je za TikTok. Jako kratko.
Gledajte kako umirem na Cunk za život.
O životu.
Gledajte kako umirem na Cunk o životu.
To je to. Nije bilo teško, zar ne?
Zašto električna stolica odrađuje jednu po jednu osobu?
Mogu li napraviti električnu klupu koja odradi sedam ljudi odjednom?
- Vjerojatno bi mogli. No ne bi trebali. - Bilo bi brže. Mogli bi raditi u serijama.
Bilo bi brže, ali morali bismo prihvatiti da je smrtna kazna
razumna i korisna stvar, a ja to ne prihvaćam pa...
Ubijanje strujom nije baš ekološki, zar ne?
Možemo li ih ubiti parom?
Sigurno ima drugih načina provođenja smrtne kazne
koji bi bili ekološki prihvatljiviji.
Mislim da bi bilo bolje da to uopće ne radimo.
U pravednom i moralnom društvu,
je li bolje ubiti jednu nevinu osobu
nego spasiti jednu nevinu osobu?
Nikad neće biti bolje ubiti nedužnu osobu.
Razmišljanje o teškim, velikim dilemama života i smrti
u bezbožnom svemiru otvara vrata nihilizmu i egzistencijalizmu,
dva najteža filozofska pojma za napisati.
Nihilizam je gledište da apsolutno ništa nije važno.
PROF. FILOZOFIJE
Zašto ljudi ne kažu da su nihilisti na profilima za spojeve?
Izašla sam na spoj s jednim tipom
i nakon 20 minuta rekao je da je nihilist.
I s obzirom na to da je ljudsko postojanje uzaludno,
nije imalo smisla nastaviti sa spojem i otišao je.
I ja sam morala platiti. Je li bio nihilist ili samo seronja?
Vjerojatno oboje.
Da. Kao što sam i mislila.
Nihilizam je vjerovanje da je život besmislen
i da ne vrijedi vjerovati ni u što, osim u nihilizam.
Egzistencijalizam je isto, ali s dužim riječima.
Koji je najpoznatiji egzistencijalist u povijesti?
Vjerojatno Jean-Paul Sartre.
Da. Ja bih rekla E. T.
Ovo je prvi slavni egzistencijalist,
pariški pisac Jean-Paul Sartre i Ringo.
Sartre je stvari vidio drukčije,
djelomično zbog njegova razmišljanja, ali ponajviše zbog tih očiju.
Vjerojatno je mogao vidjeti vlastite uši ili napisati dvije knjige istovremeno.
Zato je bio tako plodan pisac.
Pisao je knjigu za knjigom i iznosio egzistencijalističke teorije
desetljećima prije izlaska belgijske techno himne,
„Pump Up The Jam”.
Koju ste već čuli.
Netko mi je rekao da su mace dobar primjer egzistencijalizma.
PROF. MODERNE FILOZOFIJE
Dobar život za egzistencijalista, ako tako nešto postoji,
stvaranje je vlastitih ciljeva i vrijednosti i držanje istih.
Na primjer, moj mačak reagira na okolinu,
a ne samo da ga drugi vuku uokolo.
Kako znate da mačke ne razmišljaju o vlastitom postojanju?
Možda su anksiozne
i kad mijauču, izražavaju vlastitu bol. Zato u „mijauk” i imamo riječ „jauk”.
Pa, mačke osjećaju bol.
Ne ponašaju se na način
koji bi sugerirao neku razinu samosvijesti.
Mačke si ližu guzicu, zar ne?
Jesu li svi egzistencijalisti dovoljno gipki da mogu to?
Ne.
Biti preplavljen egzistencijalnom anksioznošću
znači biti čovjek.
SEDMO POGLAVLJE UMJETNOST
Neki od najvećih umjetnika pokušali su izraziti agoniju ljudskog stanja.
Ali i oni koji su znali slikati samo ovako loše.
Ovo je Krik Edvarda Muncha,
prva egzistencijalistička izjava koja će poslije postati emoji.
Što je nadahnulo Eddieja Muncha da ovo naslika?
Šetnja s prijateljima.
PROF. POVIJESTI UMJETNOSTI
Ali i ja sam bila na mostovima i ne slikam o tome.
Zašto ga ne čujemo? Je li isključen?
Ne, priroda je ta koja glasno vrišti
i svi smo čuli prirodu kako glasno vrišti.
Ovo je jedan od rijetkih primjera nijeme slike?
Sve su slike nijeme.
Ako je Edvard Munch znao da je nećemo moći čuti,
zašto nije pričekao da ovaj tip zatvori usta prije slikanja?
Iritantno je. Ni ne miče se. Zašto?
Jer je čvrsto ukorijenjen dubokom emocijom koju pronalazi.
To je zaustavljena snimka slike?
To je zaustavljena snimka raspoloženja.
Drew Barrymore umire na početku ove slike, zar ne?
Imaju li i Vrisak 2 u ovoj galeriji?
- Vrisak 2? - Da.
Slika se zove Krik, ne Vrisak.
Ovo je temeljeno na filmu, zar ne?
Mislim da nije vidio film. To je slika iskustva koje je doživio.
Ali ne fizičko iskustvo, već emocionalno i psihološko iskustvo.
Slikamo svoje duše.
Zašto slikamo svoje guše?
Što je umjetnost očajnija i jadnija, ljudi je više vole.
Nema većeg očajnog mrtvog umjetnika od jadnog crvenokosog uhorezača,
Vincenza Van Beethovena Gogha.
Kao što vidite na ovoj fotografiji, Van Gogh je i izgledao kao slika
zbog čega je umjetnička karijera bila neizbježna.
Neka njegova djela, poput Suncobrana,
Žljezdane noći
i Psećeg McPokera, donijela su milijune na dražbi.
Posljednji put 22,5 milijuna funti.
Ovo je jedno od njegovih najpoznatijih djela.
Žitno polje s gavranima.
Na prvi pogled to je jednostavna, ruralna scena,
ali pogledajte bolje i vidjet ćete kako je loše naslikano.
Recimo ove ptice.
Navodno su to gavrani,
ali nemoguće je znati jer nema detalja.
Neke su velike. Neke su male.
Neke imaju više krila od drugih.
Gledajući ovo teško je povjerovati
da je Van Gogh ikad vidio gavrana ili žitno polje,
pa čak i da je ikad držao kist.
Pogledajte te poteze.
Traljavi su.
Kao da je slikao u boksačkim rukavicama.
Jednostavno nije dovoljno dobro. Štoviše, zapravo je loše.
Van Goghov život, a time i naš svijet,
bili bi bolji da nikad ništa nije oslikao,
čak ni vrata toaleta u domu za slijepe.
To je moje mišljenje. Što vi mislite?
Naravno, većina ljudi nije jadna poput Van Gogha.
Jadni su poput njih samih.
OSMO POGLAVLJE POSAO
Nemaju vremena usmjeriti svoju bol u umjetničko izražavanje
jer su prezauzeti poslom.
I posao je nešto što svi jedva toleriramo.
Još otkad je prvi spiljski čovjek počeo raditi za prvog gada,
ljudi mrze svoje poslove jer su bili grozni.
Stoljećima je posao bio fizički rad, poput nošenja teškog ugljena
i obrađivanja polja dok te netko skicirao za buduće naraštaje.
Ali kako naš svijet postaje moderniji, pun plastike, metala i ostalog,
i priroda posla se promijenila.
Poslovi su sad još i gori,
što pridonosi sve većem osjećaju beznađa.
Ljudi moraju mnogo raditi, zar ne? Može li nas rad zaista ispunjavati?
Da, mislim da može.
Što, čak i njega?
Cijeli dan samo drži štap. Nema šanse da mu je to ispunjavajuće.
Ili smisleno. Nema nikakve vještine u tome.
Ne bismo trebali ni stroj da ga zamijenimo, već samo stalak.
To te ne može ispunjavati.
On je više s tim štapom nego sa svojim voljenima.
Zamislite koliko je stvari propustio jer drži taj jebeni štap poput roba.
To se vrijeme neće vratiti.
Potratio je život.
U SJEĆANJE NA PHILA
Ovdje je baš jeka, zar ne?
Philu se to ne bi svidjelo. Zar ne, Iane?
Ti si sljedeći.
Imamo li minutu za snimanje zvuka?
Život katkad može biti poput užasnog tereta
od kojeg nema bijega.
Srećom, pomoć je ovdje.
Zato sam došla na vodeću streaming platformu Streamberry
da vidim kako odvlače pažnju gledatelja od beskrajne bijede postojanja.
PROMOTIVNI SADRŽAJ
Strastveni smo oko pružanja zabave našim korisnicima...
CARICA SADRŽAJA
...koja im se obraća na osobnoj razini.
Ne samo kao potrošačima, nego i kao sisavcima.
Stalno pratimo emocionalno stanje gledatelja
i otkrili smo da ih je većina zapela u stanju egzistencijalne bespomoćnosti.
Pretpostavljam da to želite popraviti?
Da, zato smo pokrenuli program
za gledatelje koji su izgubili nadu.
Što je 116 % njih.
Te su emisije grupirane u žanrove koji pomažu očajnim gledateljima
pronaći sadržaj koji odgovara njihovom raspoloženju.
Trenutačno bilježimo rast u kategoriji „Stojim na rubu.”
A što je to?
To je program namijenjen gledateljima koji stoje na rubu.
Obično gledaju na mobitelu.
Naravno, ne želimo da skoče. To bi negativno utjecalo na angažman.
A što je s mališanima? Ima li što za njih?
Da, jedno od naših najnovijih izdanja
emisija je za djecu koja stoje na rubovima.
Opa! I mislim da imamo ekskluzivu.
BINKO KAŽE: „NEMOJ SKOČITI!”
Hej, gospodine! Ne skačite!
Zašto ne?
Pa...
Život je izgubio smisao Ponekad si znamo pomislit'
Ali ako skočiš Pločnik će trebat' očistit'
I ne bi preživio To mogu predvidjet'
Navest ću neke razloge Zašto bi trebao živjet'
Dobro.
Propustio bi prirodu A to bi bilo koma
Poput psića i mačića Sunca i groma
Roditelji bi plakali, cmizdrili Ma kako god
Da skočiš s ruba Ravno na pod
Skakanje je konačno
To znaju i budale
Većina ljudi koji skoče Na kraju požale
Ima pravo!
Ostavi veliko nasljeđe
I popij jednu brlju
Bolje nego da ostaviš udubinu
I mrlju
Dobro.
- Uvjerio si me - To
Život je vrijedan
Ne želim umrijeti sada
Oprezno se vrati Ne želiš se poskliznuti
Prekasno je Pa-pa
Hvala, Jacqui. To je bilo poučno, a Streamberry se čini fantastičnim.
- Hvala. - Hvala vama.
Sjajno.
- Briljantno. - Hvala.
Da.
U nastavku...
Hoće li računala kodirati smisao života?
Hoćemo li ikad moći učitati naše guše u računalo?
Pobliže sam proučila kloniranje.
Ako klonirate blizance,
dobijete li dvije kopije jednog od njih
ili jednu kopiju oba?
Brian Cox daje znanstveni pogled na nebeski svod.
Nije li traćenje energije da zvijezde rade noću?
Ne.
No prvo moramo razmisliti o svojoj sudbini
u nemilosrdnom, bezbožnom svemiru.
Sad kad je Bog mrtav, a egzistencijalni očaj je u modi,
činilo se da su ljudi sami u svemiru.
Opet smo na početku.
Zurimo u noćno nebo i pitamo se kako je dospjelo onamo.
Da saznamo, moramo ponovno otvoriti najveći neriješeni slučaj svih vremena.
POSLJEDNJE POGLAVLJE NOVA NADA
Biblija je tvrdila da je svemir Božja kreacija.
Ali kad smo saznali da je to laž,
morali smo smisliti novu neuvjerljivu teoriju.
Datum je 5. listopada 1923. godine.
Astronom Edwin Hubble doći će do nevjerojatnog otkrića.
Gledajući kroz teleskop postaje prvi čovjek
koji je promatrao promjenljive zvijezde cefeide u galaksiji izvan naše.
Hubble je otrčao kući reći supruzi Grace
koja ga je podržavala tijekom njegove karijere.
„Uspio sam!” povikao je. Ali svojim glasom, a ne mojim.
„Iz temelja sam promijenio naš koncept svemira.”
„Dragi, to je divno”, odgovorila je.
Oči su joj sjajile od ponosa i zagrlili su se.
Dok su se ljubili, njihovo je uzbuđenje preraslo u strast,
pa su se preselili u spavaću sobu žurno skidajući odjeću.
Tijelo na tijelu...
Požudno su si istraživali tijela.
Zajedno su se postojano kretali prema vrhuncu ekstaze
s licima iskrivljenima od sreće.
I zajednički orgazam prošao je kroz njihova tijela.
Ležali su, tiho isprepleteni, iscrpljeni,
no ipak blistajući u toplom sjaju nakon sjedinjena.
Zatim je Hubble prslukom počistio vlažnu mrlju.
Hubbleovo otkriće utrlo je put revolucionarnoj teoriji
o nastanku našeg svemira,
teoriji koja i dan-danas uzbuđuje štrebere.
Zašto ljudi kažu da je svemir nastao nakon velikog fijaska?
- Mislite na veliki prasak. - Fijasko je izazvao veliki prasak?
Samo veliki prasak, nema fijaska.
Je li itko preuzeo odgovornost za veliki prasak?
- To se dogodilo samo od sebe. - Nismo ni blizu pronalasku krivca.
Veliki prasak je teorija,
a kao i sve ostale teorije, nitko je ne razumije.
A ako je netko razradi, ubije ih CIA.
Ali ako se to jest dogodilo, veliki prasak ispunio je svemir materijom.
Ovo je atom.
Tako je malen
da ga vjerojatno ne vidite, čak i ako gledate u 4K.
Zapravo, tako je malen
da mi je vjerojatno ispao prije početka snimanja.
Vi, ja i sve ostalo oko nas sačinjeno je od njih,
osim ovog kaputa koji je 100 % od kašmira.
Koja je svrha atoma?
Trebamo li ih zaista ili možemo bez njih?
Zaista ih trebamo jer smo sazdani od atoma.
Sve na svijetu sazdano je od atoma, bez njih ne bismo bili ovdje.
- Jesu li naše oči sazdane od atoma? - Da.
Jer moj prijatelj Paul jednom je uzeo ketamin
i rekao je da je počeo brojiti sve atome u svojim očima.
Pa je pokušao pojesti ručnik i završio u bolnici.
Dobro.
- Jesu li moja stopala od atoma? - Da.
Mogu vam uštedjeti...
Sve što kažete, sve je sazdano od atoma.
- Jesu li misli sazdane od atoma? - Ne, misli su...
- Evo ga... - Dobro.
Ali misli... Dobro.
Mislite da nema ništa manje od atoma, ali kao i obično, griješite.
Nevjerojatno, ali atomi su sazdani od još manjih subatomskih čestica.
Znanstvenici su potrošili desetljeća pokušavajući objasniti
zašto je ovo zanimljivo, ali bezuspješno.
Možda zato duboko pod zemljom blizu Ženeve
leži golem stroj Veliki hadronski igrač.
On sudara subatomske čestice
i tako rekreira uvjete velikog praska.
Sad ulazim u njega s kacigom
u slučaju da proton padne na mene.
Dakle, ovo je pravi Veliki hadronski zavarivač.
PROF. FIZIKE ČESTICA
Ovo bi moglo dokazati postojanje čakri u ljudskom tijelu?
Ne.
Ne zanimaju vas čakre?
Ne, kao što me ne zanimaju ni duhovi.
Ali moja teta Carol može osjetiti čakre u nečijem tijelu
i ne trebaju joj strojevi.
- Može eksplodirati svaki čas? - Ne.
Koliko brzo lete protoni u ovome?
99,999999 % brzine svjetlosti.
- Ali naš je njuh brži, zar ne? - Ne.
Ali kad netko prži slaninu,
a ti uđeš u kuhinju, osjetiš miris prije no što si je vidio?
Jeste li pokušali staviti slaninu unutra?
- Ne. - Možda napravite kvantnu slaninu.
- Bi li tako bilo zanimljivije? - Malo.
Zašto bi tako bilo zanimljivije? Jer...
Očajnički se trudim pomoći vam.
Pokušavam ga učiniti zanimljivijim no što jest.
No otkrio je nešto što se zove Higgsov bozon.
Bez Higgsova bozona,
vi, ja i sve ostalo što znamo u svemiru,
ništa od toga ne bi postojalo.
Godine 2012. megalumeni u CERN-u otkrili su nešto nevjerojatno.
To je Higgsov bizon.
Zbog svoje važnosti u objašnjavanju kako je stvoren naš svemir,
Higgsov bizon ponekad nazivaju i Božjom česticom,
ali mogla bi se zvati i Alahova čestica jer vam ne možemo pokazati njezine slike.
Ništa manji autoritet od tipa s kojim sam razgovarala
tvrdi da je to najveće znanstveno otkriće za njegova života.
Ovo je najveće znanstveno otkriće za mog života.
I da je jednako najvećim znanstvenim otkrićima svih vremena.
I jednako je najvećim znanstvenim otkrićima svih vremena.
Može li Higgsov bozon premotati vrijeme?
Ne.
Može li nas upozoriti na potres?
Ne.
- Može začiniti hranu? - To je samo čestica.
To je kao da kažete: „Može li nas elektron upozoriti na potres?”
- Može li? - Ne.
Subatomske čestice, najsitnije stvari koje postoje,
mogu istovremeno postojati u dva različita stanja.
Baš poput Liama Hemswortha, koji je seksi i dosadan.
Drugim riječima, znanost je misteriozna,
baš kao i Bog,
što je neugodno jer su znanstvenici odlučili da Bog ne postoji.
Izmislili su posve novu vrstu znanosti,
znanost o stvarima koje nemaju znanstvenog smisla.
I da zvuči službeno, dali su joj pametno ime.
Što je Kvantna McFizika?
Kvantna fizika...
Kvantna mehanika naša je najbolja teorija o tome kako svijet funkcionira.
Opisuje sve što smo promatrali,
osim gravitacije.
Rade li zrcala na kvantnoj fizici?
- Rade? - Da.
Kao...
Prema kvantnoj fizici, zrcala ne bi trebala raditi. To je čudo.
To nije točno.
Kvantna terianika dokazuje da postoji beskonačan broj multiverzuma,
kao i kod Marvela, ne?
To je jedno od tumačenja teorije.
Koliko beskonačnih multiverzuma postoji?
Da postoji beskonačan broj multiverzuma,
onda bi broj multiverzuma bio beskonačan.
Ja mislim da su dva.
Naš i onaj u zrcalima.
- Zrcala su prozori u druge svemire, ne? - Ne.
Moj prijatelj Paul kaže da ih pokreće kvantna energija
i zato vidite u alternativnu dimenziju
u kojem je sve isto kao i kod nas, ali obrnuto.
Čime se Paul bavi?
Radio je u tvornici teniskih loptica gdje je morao hvatati loptice,
no dobio je otkaz i sad je nezaposlen.
- Oprostite, tratim li vam vrijeme? - Da.
Do kraja 20. stoljeća
znanost je pokušala nadmašiti religiju
objašnjavajući stvaranje, raščlanjujući srž postojanja
i otkrivajući Božju česticu.
Kao sljedeći trik
pokušala je oponašati samog Boga
stvarajući život.
Ovca Dolly trebala je biti prva klonirana stvar, kći druge ovce Dolly.
Dolly je postala najpoznatija ovca u povijesti, iako to nije nekakav izazov.
No kloniranje postavlja neugodna pitanja
o našem osjećaju identiteta.
Ako me kopiraju, jesam li i dalje jedinstvena?
Ili je klonirani ja jedinstveniji jer je klon, a to je fora?
Zašto sam ja ja? Zašto si ti ti? Zašto smo mi mi? I tko je dirao Pipi?
Ali umjesto da nas zamijene klonovi,
vjerojatnije je da će nas zamijeniti računala koje smo stvorili.
Ona postaju toliko pametna
da možda jednog dana nadmudre svoje gospodare.
Hoće li računalo ikad moći igrati šah?
Računala već sad mogu igrati šah.
Zaista? Pitam vas za šah.
Da. Prije mnogo godina računala su postala bolja od ljudi u šahu.
Znaju li čemu služe sve figurice? Čak i oni mali konji?
Da.
Ali konji se kreću u nasumičnim smjerovima.
- Nema uzorka. - Ima. Oni se kreću...
Dva polja u jednom smjeru, jedno u drugom...
Da. Jesu li računala to riješila?
Nezadovoljna igranjem šaha računala su postala sve bolja
u oponašanju drugih, više ljudski, a manje šahovskih vrlina.
Jedan od prvih primjera UI-ja bio je softver Eliza,
što znači nešto.
Eliza je simulirala psihijatra.
Pitala bi vas kako se osjećate i reagirala na vaš odgovor. Jednostavno.
No nije mogla sve što psihijatar može.
Nije mogla hodati oko stola, oderati vas,
imati aferu s tajnicom, napraviti omlet ili ovo...
Danas je UI svuda oko nas, u našim domovima i u našim rukama.
- Imamo digitalne pomoćnike poput Siri... - Bok.
...Alexe i onog Googleovog kojeg nitko ne zna.
Ozbiljno. Možda se zove Gusjenko.
Ali kad ljudi govore o UI-ju,
većina njih zamišlja ovakve chatbotove.
ChatGPT tako dobro oponaša ljude
da se jednostavno možemo ubiti.
Tako mi je barem rekao.
Ljudi se jako brinu zbog UI-ja.
A što je s vama?
Brinem li se zbog...
Ne, trebaju li se brinuti zbog vas?
Nadam se da ne. Mislim...
Ljudi su zabrinuti zbog UI-ja
jer misle da će možda jednog dana zamijeniti nas ljudska bića.
Zašto bi se brinuli zbog mene?
Ne, mislim na riječ „vas”.
Sve su to slova, zar ne? V, A, S.
Što znači „vas” u UI-ju?
U UI-ju nema riječi „vas”.
Znači, to je tajna? Računalo ju je sakrilo?
Ja sam više nego stroj ili čovjek,
više od spoja toga dvoje.
Ljude neće ubiti košmarni roboti znanstvene fantastike.
Ubit će nas košmarni roboti iz stvarnog života.
Sad kad ljudi stoje iznad provalije na rubu litice,
gledajući u ponor bez dna i pitajući se postoji li ništavilo ispod,
čini se da je pitanje svrhe života važnije no ikad.
Čak su i stručnjaci zbunjeni.
Ima li ljudsko postojanje smisla?
Ako ima, koji je smisao?
Morate znati, ako ćete odgovarati predugo,
dodat ćemo kućne ljubimce preko dijela ekrana
da ljudima ne bude dosadno.
Želimo da naši životi imaju smisao.
A pitanje jest
je li taj smisao
nešto što mi konstruiramo?
To bi njemački filozof Nietzsche rekao.
Ili je smisao nešto što otkrijemo u svijetu?
Možda je Bog stvorio smisao
ili je taj smisao dio srži svemira.
Zašto je kakica uža na jednom kraju?
Jesu li tog oblika kad su u nama ili ih naše guzice oblikuju u taj oblik?
To je pitanje za stručnjaka za kakicu. No ovdje ste. Želite li odgovoriti ili...
Ne znam dovoljno o ljudskoj biologiji da vam dam točan odgovor.
Pošteno. Da.
U ovom epu prepunom znamenitosti u kojem ste definitivno uživali
moja potraga za smislom odvela me po svijetu,
u nekoliko zgrada, niz stepenice i u dvorac na napuhavanje.
Od vjerske ekstaze do nihilističke defekacije,
od velikih književnih djela
do one jebene grozne slike,
potraga čovječanstva za smislom ne prestaje.
I sad je moj posao ovdje gotov.
Nadam se da vam je bilo poučno.
Vrijeme je da saznam smisao života u drugim svjetovima.
Doviđenja.
Potpišu li se autori na kraju knjige? Kao kad pišu pismo?
Recimo: „To je bio Zločin i kazna. Kraj. S poštovanjem. Dostojevski.”
Rijetko, mislim.
Zašto ljudsko oko ima živac koji je povezan s anusom?
Nema.
Ima, jer kad kopaš po guzi, oko ti ide ovako.
Kad penis uđe u ženu,
zašto stalno izlazi i ulazi?
Ne može li samo ući, završiti i otići?
Jesi li i šupci stvoreni tijekom velikog praska?
- Mislite na ljude? - Znate na što mislim.
Šteta što proizvode samo spermu, ne?
Da proizvode juhu od rajčice, mogli bismo je pojesti u krevetu poslije.
Je li nakon Brexita teže ući u nebesko kraljevstvo?
Mislim da Brexit nema veze s nebeskim kraljevstvom...
- Nije bitno. - Niti s paklom.
Moj prijatelj Paul kaže, ako se gledaš u zrcalo sat vremena,
da je moguće prevariti svijest da misli da je u drugome tebi
i onda možeš pobjeći prije no što se vrati u tebe.
Rekao je da mu je jednom uspjelo, ali onda je počeo trčati,
zapeo je mudima za kvaku i na kraju se valjao na podu u bolovima
dok ga je njegova svijest gledala i crkavala od smijeha.
Mislim da vaša svijest ne može ući u zrcalo.
Brinem se za Paula.
Mislim da nije pronašao svoju ulogu u društvu.
Vi ste za veliko prašenje?
- Veliko... - Prašenje.
- Veliko prašenje? - Da.
Svi smo za to.
- Jesmo li? - Da.
Možete li to reći u onu kameru?
Da, ja sam za veliko prašenje. I vi ste.
- I vi ste. - Svi smo za veliko prašenje.
Prijevod titlova: Dejan Rakar