Downloaded from YTS.MX
DENNA FILM BESTÅR HUVUDSAKLIGEN AV BILDMATERIAL
Official YIFY movies site: YTS.MX
INSPELAT AV KROPPSKAMEROR UNDER EN TVÅÅRSPERIOD.
29-68, kod 2.
Nordöstra enheten, var god upprepa.
-Larmcentralen. -Nån har blivit skjuten!
Kom hit, hörni! Kom hit!
Kom hit. Stanna här!
-Är hon verkligen skjuten? -Ja!
Herregud! Varför gjorde hon så?
-Hördu. Vakna. -De kör så fort de kan. Var…
Här!
Sjukvårdare, hit.
-Hon ligger på marken! -Zon ett, Marionskolan.
Marion-Ashland två.
Vänta.
Herregud!
-Jag är på framsidan. -Okej.
Sheriffmyndigheten! Kom ut med händerna i luften!
Det är sheriffmyndigheten. Kom ut med händerna i luften!
Den 5 juni 2023 kl. 09.38. Vi är på en utryckningsplats.
Jag undersöker platsen.
-Jag gör ett varv. -Okej.
Sheriffmyndigheten.
Sheriffmyndigheten!
God morgon, jag är utredare på sheriffmyndigheten.
Vi undersöker incidenten som ägde rum i fredags kväll.
-Kan jag sätta mig ner? -Jag ska hämta en stol.
-Hur länge har du bott här? -I ungefär tre år.
Har hon bott här hela tiden?
Hon flyttade in efter oss, för kanske två år sen.
-Om jag inte misstar mig. -Ingen fara. Så i ungefär två år.
Men vad jag förstår
har alla ungar problem med den här tanten.
-Vilken klass går du i? -Femman…
-Så du ska börja sexan snart? -Ja.
Jag tänkte tala lite om sanningar kontra lögner. Du ska få några exempel.
Om en liten flicka kom in här och målade alla väggarna röda
och sedan förnekade det, vad kallas det?
-En lögn. -Okej.
Om hon målade dem röda och sen sa "det var jag," skulle det vara sanningen?
-Ja, sir. -Okej.
-Kan vi hålla oss till sanningen idag? -Ja.
-Har du sett den här tanten förut? -Ja, flera gånger.
Flera gånger?
Ja. Hon gillar inte när folk leker
på gräsmattan borta där hon bor.
Okej.
För…
…hon tycker att det är hennes tomt.
Okej. Och kommer du ihåg om hon har sagt nåt annat?
-Hon skulle polisanmäla det. -Okej.
-Att vi lekte där. -Okej.
Okej.
Vi är på plats. Det är på gång.
Du hade ringt.
Kvinnan på andra sidan som pratar i telefon kastade en skylt på mig.
Hennes barn gick med sin hund där det står "tillträde förbjudet".
Deras hund skiter alltid överallt.
Det är skit på trottoaren.
Jag sa: "Kan ni hålla hunden där borta?" Hon trodde att jag fotade hennes barn.
Jag sa nej. Sen började hon gapa på mig, kastade skylten och träffade mig i benet.
-Du heter… -Susan Lorincz.
-Kan du stava efternamnet? -L-O-R-I-N-C-Z.
-Vad var det för skylt? -Ska jag hämta den?
Du ser hur hon kastade den på mig.
Hon ska ju inte röra skylten.
Jag hade tänkt köpa lägenheten, men nu tänker jag flytta.
Jag ser att du flinar.
-Så du vet redan? -Att hon ringde polisen?
-Ja, för du pratade i telefon, såg jag. -Ja, för det här är…
Det är lustigt, för jag kommer aldrig ut och säger nånting till henne.
Men idag råkade jag känna att… Först av allt, innan hon flyttade in
brukade alla barn spela kickboll och fotboll på den här stora ytan.
Sen flyttar hon in och säger: "Det här är privat egendom."
Jag sa till henne:
"Om de inte är på din tomt kan du inte säga till dem
att de inte får rasta hunden eller ens kasta boll här."
"Ni svarta håller alltid på och…" Okej, det rör mig inte i ryggen.
Hon tryckte upp skylten i ansiktet på mig.
Så när hon böjde sig ner kastade jag skylten.
Jag tog upp den, började gå och bara slängde skylten.
Jag kan också köpa en skylt. Det betyder inget.
-Men den kastades mot henne. -Jag kastade den, det är sant.
Och träffade henne.
-Jag siktade inte på henne. -Nej, det förstår jag.
Har du dina uppgifter, eller ska jag…
Frun, kan jag få prata med dig?
-Med mig? -Ja, frun.
-Såg du nånting? -Nej, sir. Jag kom precis ut.
-Har din dotter sagt om hon såg nåt? -Hon berättade att de bråkade.
Och hon hade plockat upp en skylt,
och när hon gick iväg kastade hon den bakom sig.
Men den träffade inte tanten.
Men den där tanten… Jag såg inget, men hon bråkar alltid med folks barn.
-Hon… -Den där tanten?
Ja. Hon försöker alltid filma ungarna och snackar skit, men jag såg inget.
-Okej. -Men ja.
Hur stavar du…
-Hur uttalas ditt förnamn? -Ajike.
Jag är vicesheriff…
-Hur är läget? -Vad står på?
Ännu en dag på jobbet.
Okej, ring mig.
-Frun, såg du nånting? -Ja. Hon rörde inte tanten.
Hon ryckte bara upp grejen, det var allt.
-Vilken grej? -"Tillträde förbjudet".
-Och kastade den på henne. -Nej, det gjorde hon inte alls.
Det är vad London sa…
-Hon kastade den inte. -Jo, typ.
Han pratar inte med dig.
Hon släppte den. Tanten råkade bara stå där.
Hon kastade den inte, och hon rörde henne inte.
Hon sa bara åt henne att sluta skälla på hennes barn.
Okej. Jag menar…
Jag skulle undvika den sidan.
Hon kanske inte gillar att jag är en svart kvinna…
-Det är trakasserier. -Du äger inte det här.
Grejen är, ju mer hon säger det…
Nu går ju inte barnen dit.
Vad betyder det?
-Ni kan inte vara där. -Okej. Om det är hennes, så. Men…
Det spelar ingen roll. Hon är en hyresgäst, precis som du.
Om du anmälde nån som var på din tomt skulle vi avlägsna den personen också.
Nästa gång skulle hen gripas.
-Okej? -Okej.
-Det är så det funkar. -Okej, jag menar…
Du har samma rättigheter som hon, så…
Vill hon inte ha dem där behöver hon inte det.
Skylten är där av en anledning. Så är det.
-Ni bestämmer. -Okej?
Absolut.
-Okej. -Det gör inget.
Jag förstår hur du känner. Det är därför jag är husägare.
-Det här är sista året. -Ja, jag…
-Förhoppningsvis. -Ja.
Då var det klart.
Jag skriver ringa misshandel, men ingen kan gripas just nu.
-Okej. -Okej.
Jag filmade inte när hon kastade skylten på mig…
Vi… Det finns ingen som säger sig ha sett det.
Inga oberoende vittnen. Som är trovärdiga, så…
Det var ju lägligt.
-Okej? -Tack.
Ingen orsak.
-Var det nåt annat? -Nej, vi ska bara gå ut med hunden.
Ledsen. Han är kelsjuk.
-Jag vill klappa den. -Jag älskar fyrbenta vänner.
Vad heter han? Vad heter sötnosen?
-Cash. -Cash. Cash Money.
Vi kollar om nån har hört eller sett eller vet nåt om de som är inblandade.
Det enda jag vet är att kvinnan du sa…
-Den svarta kvinnan… -Okej.
-Hon var med sina barn. -Okej.
-Hon utgjorde inget hot alls. -Nej.
Hon har en liten unge som är två eller tre år gammal.
Honom är hon alltid hemma med.
Det är de andra två små pojkarna och flickan som alltid är ute och leker.
Jag har aldrig hört nåt negativt om henne.
Ajike, som mamma… Hon var en mönstermamma.
Hon var chef på McDonald's.
Ajike brukade ändra sitt schema.
"Jag kan inte jobba idag eller göra det och det,"
så att hon kunde vara med sina barn.
Hon offrade sig för att ha råd med privatskola, fotbollslektioner,
gymnastiklektioner, dansskola, allt.
Hon brukade berätta att det var en vit kvinna
på andra sidan gatan som alltid hackade på barnen
och kallade dem olika saker.
Vad gör de på nån annans tomt? De bor inte här.
Om ingen klagar kan jag inte tvinga dem därifrån.
Då får jag väl hota med att stämma dem.
-Okej. -Genom min advokat.
Enligt fastighetslagen, och det borde du veta,
har man rätt att i lugn och ro njuta av sin egendom.
-Ja. -Det står i lagen.
Det är civilrätt.
-Sånt håller inte vi på med. -Men barnen borde inte vara här.
Okej.
De borde inte springa runt och väsnas heller.
Föräldrarna har uppenbarligen inte uppsikt över dem.
Jag förstår att det stör lite, men hellre att de väsnas
för att de leker och har kul än att de stjäl bilar och rånar folk.
Så…
Ja. Vi får väl se.
Okej. Ha en bra kväll.
-Ja. -Vilken jävla…
Jag äger huset bredvid. Lägenhet tre.
Okej.
Jag har en skylt där det står: "Beträd ej gräsmattan."
-Så du har satt upp den? -Ja.
Jag har sagt till henne att det bara gäller min tomt.
Och det är en väldigt liten del.
Större delen av gräsmattan tillhör det andra hyreshuset.
-Okej. -Det är där de brukar spela.
Jag har problem med grannens barn. De kommer och skriker som idioter.
Och idag tappade jag fattningen och kallade dem efterblivna.
Då skriker mamman: "Kalla dem inte efterblivna!
Jag ska sätta dig på ett hem!"
Finns det nåt jag kan göra med dem? För det här börjar bli löjligt.
Jag stör ingen. Jag är ensamstående.
Jag jobbar hemifrån och är tyst. Jag är den perfekta grannen.
Folk ser mig knappt.
-Zon ett, Marionskolan. -Nummer tre.
Ett och två är på den sidan, tror jag.
-Hejsan. -Det var från sheriffmyndigheten.
-Hej. -Vad står på?
En massa ungar som springer runt och skriker.
Jag hade parkerat här så att jag slapp lyssna på det.
Så fort jag flyttade bilen kom de fram, och jag sa: "Sluta".
De har blivit tillsagda en miljon gånger.
Lillgrabben ber mig hålla käften,
så jag säger: "Var inte oförskämd." Och så står han och munhugger.
Jag säger: "Uppför dig. Mitt namn är dr Lorincz."
Han var ful i mun, och det tolererade inte jag.
-Jag ska prata med ungarna. -Okej.
-Hej. -Hej. Sheriffmyndigheten.
Jag är vicesheriff Heckman. Har nån av er bråkat med den där tanten?
-Nej. -Nej. Vi har spelat fotboll.
Får jag bara säga… Vänta. Låt mig säga en sak först.
Okej.
Okej. Eftersom det är en öppen yta tillhör inte allt det där henne.
Så han som bor där säger att alla barnen kan leka…
De brukar spela boll där.
-Och de bor där. -De bokstavligen…
De är inte i närheten av hennes tomt.
De håller till där. Hon kommer ut och skäller på dem.
Jag har skrikit på henne förut, för de är faktiskt barn.
Alla i kvarteret har skrikit på henne på grund av hur hon pratar med barn.
Och när en vuxen säger nåt ringer hon polisen.
-Såna är ju barn. Det förstår jag. -Precis.
Vad står på?
-Här är mamman som pratade med henne. -Dags att dra.
-Har ni lov nu? -Ja.
När började det?
I fredags.
Va? Vissa börjar först imorgon.
-Det är nån som har klivit i det. -Ja.
-Det är hundbajs. -Nån har klivit i det!
Jag måste komma lite närmare, för jag…hör dig knappt.
Jag frågade min son som hon skällde på.
De andra två skickade jag in och sa: "Nu har ni lekt klart."
Och så går vi dit och knackar på.
Och direkt…
"Försvinn från min tomt! Här får ni inte vara!"
Så jag sa: "Jag är här med min son och ville bara fråga vad som hände."
För jag var inte här ute, och du vet hur barn är.
Hon säger nåt, och de svarar: "Okej, 'Karen'" eller nåt.
-Visst. -Jag har alltid sagt till mina barn:
"Hon är vuxen. Bråka inte med henne. Säg till mig, så pratar jag med henne."
-Vems mamma är du? -De är mina allihop. Jag skojar.
Mina barn är inte här. De brukar leka med dem.
Då kan jag prata lite med er.
Vad brukar hon kalla er?
-Hon kallar oss efterblivna. -Efterblivna.
-Efterblivna, bitchar. -Bitchar.
-Mespottor. -Okej.
-Där kör hon upp sin pickup. -Okej.
Så hon parkerar där. Sen startar hon larmet inifrån.
Ja, det var det hon sa.
Sen kommer hon ut och säger: "Ni rör min bil."
Sist hon gjorde det sa jag till ungarna…
Jag råkade se henne svänga upp, och de sa: "Hon satte igång larmet.
Vi rörde inte bilen."
Då sa jag till dem: "Kom hit, allihop, så får vi se."
Och mycket riktigt, typ var sjätte minut gick larmet igång utan att nån var där.
-Okej. -Då fick de fortsätta leka.
Sen kommer hon ut. "Ni leker vid min bil.
Det här är privat egendom."
De var inte där när larmet gick igång.
-Hon var bara elak. -Kan de inte få leka?
De terroriserar inte grannskapet. De busringer inte på din dörr.
-De spelar fotboll. -De bråkar inte med nån.
De leker kurragömma. Jag menar, allvarligt.
Ja. Då ska jag berätta för min partner.
Vet ni vad "djävulens advokat" är? Då man tittar på båda sidor.
Så jag måste alltid tänka på båda sidorna.
Jag har också varit grabb. Som barn är vi högljudda.
Vi gillar att skrika och slåss, så jag fattar.
Men när nån bor precis där kan det bli lite jobbigt.
Om ni har tillåtelse att vara där kan jag inte direkt säga nåt.
Men om nån går in på hennes tomt så är det inte okej.
Jag säger inte att ni gjorde det. Jag var inte här, så jag vet inte.
-Hon har kameror. -Hon filmade oss.
Ja. Okej. Så…
Och jag vill att ni ska springa runt och föra liv, för jag ser hellre det
än att ni glor på TikTok.
-Ja. -Okej?
Om hon börjar skälla på er, berätta för en vuxen. Käfta inte emot.
För när ni käftar emot kan hon skylla på er.
-Och ni är bara ute och leker. -Ja.
Förstår ni mitt synsätt på saken? Jag vill se till att ni är oskyldiga.
Okej.
-Tack. -Ingen orsak.
Mamman sa att de var här och spelade fotboll.
Den äldre mannen bor här.
-Han spelar med dem. -Ja, han bryr sig inte.
-Hon är den enda. -Ja.
De var ute och lekte, sa de.
Jag sa: "Ni skrattar." De sa: "Ibland…" Och jag…
-De är barn. -Ja.
Men ibland sitter de bara där, och hon börjar skälla på dem.
Det var det mamman sa. Ibland är det ingen där.
Ungarna bara hänger på fältet, och så startar hon billarmet.
Så hon är bara…
Jag borde köpa lite smällare åt dem.
Ja.
-Ha en bra kväll. -Tack.
Ja.
Psyko.
-Det är en allmän lekyta. -Nej. Det är två…jordlotter.
-En är hans och en är grannens. -Så det är inte ens din tomt.
Jag förstår.
Vi har sagt åt barnen att inte störa dig.
Och om du kommer ut och säger nåt till dem
ska de hämta sina föräldrar och…
Och hennes hot om att ge mig spö, då?
Det sa hon aldrig…enligt henne.
-Jo, det gjorde hon. -Ditt ord står mot hennes.
Dessutom sa barnen att du var aggressiv, och de trodde att du skulle göra dem illa.
-Ja, det tror jag säkert. -Jag…
Jag försöker vara opartisk.
Allt kommer att dokumenteras.
Om du vill ha en kopia av rapporten kan du hämta en på sheriffmyndigheten.
-Okej. Nej, jag skulle aldrig… -Okej, frun. Så…
Helt otrolig.
Om det händer nåt igen, ring oss. Vi har sagt samma sak till dem.
-Okej. -Okej.
Har de problem med henne?
Om du kollar hur ofta hon ringer så pågår det oavbrutet.
Sen köpte hon ett gashorn.
Hon öppnade dörren och stod där.
-Hon skrämde livet ur mig. -Ja.
Hon brukade köra ut på åkern med sin pickup.
Och hon bara körde gasen i botten.
Jag svär, jag trodde att en unge blev påkörd.
Hon bara flög ut ur området.
Han svänger in, och så är det en tant som bara rammar grinden med sin bil.
Hon måste ha blivit inlåst, men vad hon gjorde där vet jag inte.
-För grinden är alltid låst. -Okej.
En gång blev en kille inlåst. Då ringde han och blev utsläppt.
-Okej. -Det är inte öppet för allmänheten.
-Man måste registrera sig och… -Okej. Vänta här en stund.
Tvåtusen, Nissan-pickup, grå. 10-54…
-Hon bor på den här gatan. -Juliet, Foxtrot, Echo…
De kör i hög fart och vägrar stanna.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Vänta!
Jisses.
Det är sheriffmyndigheten.
Vad vill du?
-Är du ms Susan? -Ja.
Kan du komma ut en stund?
-Jag låg i sängen. -Okej.
-Jag har nattlinne på mig. -Jag har bara ett par frågor.
-Jag är vicesheriff Paddock. -Okej.
Var har du varit idag?
-Här. -Här?
-Ja. -Är det din pickup?
-Ja. -Okej.
-Jag måste bara läsa upp en sak. -Okej.
-Har nån annan kört din bil idag? -Nej.
Inte? Och så vitt du vet har den stått här hela dagen?
Jag var ute tidigare, för jag hade punka.
Okej.
Kan du komma ut en stund?
Jag måste läsa upp det här, för jag har väldigt direkta frågor.
Du har rätt att tiga. Allt du säger kan användas mot dig.
Du har rätt till en advokat under förhör.
Om du inte har råd…
-Vänta lite. Jag fryser. -Nej, kom ut igen.
-Nej… -Jag ska bara ta på mig nåt.
-Förstår du dina rättigheter? -Ja.
-Vill du prata med mig? -Nej.
-Förlåt? -Nej.
Inte?
Okej.
Så eftersom du inte vill prata får jag låta lastbilschauffören
som såg dig göra en fotoidentifiering, och när han pekar ut dig
får personen anmäla dig, och då får jag komma tillbaka…
Du har sagt att du inte vill prata, så inget du säger är relevant nu.
-Så jag tänker inte gå vidare. -Okej.
-Du behöver inte prata. -Jag insåg inte vad det gällde…
-Du har redan… -Jag…
Du visste vad det var, för du sa det i princip,
och nu ändrar du dig.
Det… Det är för sent nu.
Jag ville inte prata, för jag har tagit medicin.
Jag fick panik, och killen låste in mig.
Jag trodde…
Jag har blivit våldtagen och misshandlad förut,
så jag fick panik, på riktigt.
Jag trodde att nån skulle göra mig illa.
Okej. Här är problemet.
Han vill ha ersättning för grinden du förstörde.
Min bil fick också skador. Jag bara fick panik.
Okej. Jag åker dit och pratar med honom.
-Jag försökte ta mig ut. -Jag förstår.
Susan brukade komma ut och skrika.
Och språket… Inför en massa småbarn!
-Som Susan använde? -Ja.
-Berätta vad hon sa. -"Jävlar".
-"Bitch". -Jävlar och bitch.
Hon kallade dem slavar.
Hon sa att fältet de var på inte var nån flyktväg för slavar.
Hon kallade barnen "nigger" och sånt.
Jagar ni en hund?
-Vad har hunden för färg? -Jag vet inte.
Kom in nu, Shenaya. Det är läggdags.
Hur ser den ut?
Försöker ni få in en hund i en bil?
Nej. Det är "Karen" som har ringt.
-Ja. -Det var "Karen".
-Jag vet inte varför hon ödslar tid. -Hon bara…
Barnen var ute ock lekte.
-Sen kom hon ut och snackade skit. -Och gav mig långfingret.
Ja, för det är en allmän plats.
Det var "Karen".
Låt mig prata med honom.
-Jag kom just ut. -Tjena.
-Det är alltid tanten som ringer. -Jag vet.
Du vet? Barnen leker alltid i hundparken.
Han där säger att de får leka på gräsmattan. Hon är…
Jag vet inte om hon är schizofren…
-Är det hyresrätter, eller äger ni? -Hyresrätter.
-Vissa kan man köpa. -Okej.
-Hon äger sin, tror jag. -Men det ingår ingen tomt?
-Jag tror inte det. -Inte i duplexhus.
Hon håller på hela tiden…
Jag vet. Jag har varit här när de har "inkräktat".
-Hon håller alltid på. -Jag ska gå dit.
Det är lugnt.
-Jag ska prata med henne. -Får vi skäll nu?
-Hon hade… Hon bad… -Ja.
För varje gång jag går förbi tror hon att vi ska stjäla hennes bil.
-Eller köpa den. -Hur gamla är ni?
-Vi är elva. -Okej.
-Kan du ens köra bil? -Nej.
Jag kan köra gokart.
-Hej, hur står det till? -Bra. Susan?
-Ja. -Okej, vad har hänt?
Ungarna på andra sidan gatan och hans polare trampar på skyltarna,
och så försöker han sätta sin hund i min pickup.
-Det uppskattar inte jag. -På flaket? Vem då?
Ett litet barn som poserade för att han försökte vara smart.
Det här barnet.
-Han satte hunden på flaket? -Försökte.
-Vad då för hund? -En liten hund bara.
Okej.
-Sånt gör ungar varje dag. -Och hon ringer polisen.
-Och ni uppför er som barn. -Ja, för att vi är barn.
-Jag vet. -Hallå.
Det är därför vi inte bryr oss.
Om jag var ute…
Hans mamma har attackerat mig och kastat skylten på mig.
Jag gör ingenting här. Jag är tyst och förväntar mig hänsynsfulla grannar.
-Tack. -Jag är ledsen att det här hände.
-Okej. -Ja.
-Öppnar hon inte? -Jo. Vi pratade just.
Förklarade du för henne att hon inte behöver ringa
varenda gång det är ett barn som leker på gården?
Tydligen har de trampat ner…
-Den ser också nertrampad ut. -Okej.
De trampar ner hennes skyltar och springer förbi fönstren
och skriker och busringer på hennes dörr.
Man måste acceptera att man bor bland barn.
Och hon är den enda…
…som nånsin ringer.
Ja.
Nej!
Den här kaxiga tjejen får ni sätta i finkan.
-Glöm det. -Hon försöker bestämma!
Vi ska åka nu,
men kan ni försöka se till att era barn inte går dit?
För jag tror att alla blir glada
om vi slipper komma hit gång på gång utan anledning.
-Vi vet alla vad det handlar om. -Ja.
Det här är typ sjunde gången. Det händer två gånger i veckan.
Och när jag växte upp höll jag på med samma saker som de.
Jag störde förmodligen…kanske…
Jag vet inte. Jag störde förmodligen nån äldre granne som hatade barn.
-Du vet? Jag försvarar det inte. -På vår tid kunde de börja hota en.
Ja.
-De kom ut med bältet. -Men då sprang man för livet.
Ja.
På min tid var ens föräldrar så coola
att man fick smörj en gång där, och så igen när man kom hem.
Jag fattar, men det är som du sa. Det är barn.
Det är därför vi inte tar det på alltför stort allvar.
-Alla föräldrar är helcoola, så… -Ja.
Jag ser efter både dem och mina egna.
-Vad heter grabben i röd tröja? -Vilken då?
-Han där. -Den korta?
-Ja. -Ja, precis.
Nej. Vad heter…
Afrika.
Vad heter din brorsa?
-Min storebror? -Ja.
-Isaac. -Han i rött.
Röd tröja? Izzy.
Har han en hund?
-Nej. -Ja.
Hon sa att han ville sätta den på flaket.
Ja.
-På pickupflaket? -Kan han ens lyfta upp den?
Hunden är större än han.
-Pudeln är större än han. -Okej.
Den går typ hit upp och är så här tjock.
-Han går hit på mig. -Han kan inte lyfta den.
-Han kan försöka. -Det är omöjligt.
-Okej. -Okej.
Var det nåt annat? Eller var vi klara? Okej.
-Ta det lugnt. Kör försiktigt. -Okej.
-Ja. -Tack. Okej, vi ses.
Okej. Ha det kul.
Vi undrade varför hon inte flyttade.
När jag flyttade in sa hon att hon skulle flytta.
Hon sa att hon skulle flytta i mars, i februari.
Jag undrade bara varför hon aldrig flyttade.
De bara fortsätter… De går in på tomten.
Jag ringde polisen, men ingen kom.
Jag antar att…mamman till barnen kanske ingrep.
Hon stod och väntade.
Jag har bara skylten de kastade.
Och ni skickar ett meddelande.
Tack så mycket.
Vill du att de ska gripas eller gottgöra dig på nåt sätt?
-Ja, absolut. -Okej.
Jag vill vara öppen mot alla så att de vet vad som gjorts.
Här blir det bara ett officiellt dokument, för…du har inga videobevis…
Jag vet.
…på mordbranden och trakasserierna, så det blir bara ett…polisdokument.
En annan dag sa min kompis
att den där tanten
visade ungarna en pistol.
Vi lekte när hon började vifta med en pistol. Alla skrek: "Spring!"
Vi gömde oss bakom den här bilen.
Varje gång bollen hamnade där var jag superförsiktig.
Jag vill inte bli skjuten för att jag är på hennes uppfart.
-Kanske två dagar innan det. -Två dagar innan hon visade pistolen?
Ja.
Vad gjorde du den fredagen innan solen gick ner?
Jag och min pappa och mina vänner lekte en lek,
och hon filmade oss.
SUSAN LORINCZ MOBIL
-Varför filmar hon oss? -Det är inget att filma!
Hörni! Ställ upp er!
Kom igen! Är ni beredda?
Min lillebrorsa hämtade mig, och han sa att den gamla…
Han sa att den gamla tanten hade fått frispel, så jag tänkte:
"Då får jag följa med och kolla."
SUSAN LORINCZ MOBIL
Jag spelade basket, och så ser jag ett par rullskridskor som flyger mot Izzy.
Så jag och Izzy kom hit. Han sa att tanten hade en surfplatta.
Tydligen hade hon tagit den.
Han sa att hon hade kastat rullskridskor på honom.
Då gick jag och Isaac dit, och så kom hon ut…
…och började svinga sitt paraply och kalla oss för fårskallar.
Och efter det sa han: "Izzy, hämta mamma."
Larmcentralen, var ringer du ifrån?
Det kommer in ungar på tomten och lämnar leksaker.
SUSAN LORINCZ RÖST
De väsnas och håller på och jäklas.
Jag kastade rullskridskor över gatan, och så sa grabben: "Nu ska du få spö."
-Är han där ute nu? -Ja, det är flera stycken.
Jag fruktar för mitt liv.
Jag är livrädd.
-Var det några vapen inblandade? -Nej.
Ungen säger att jag tog hans iPad, och det är inte sant.
Jag gillar inte att de hotar med att nån kommer att döda mig.
Det är helt löjligt.
De bara trakasserar mig. Jag är så trött på de här barnen.
Nu när de har skollov är det…
…ingen hejd.
Ta och undvik den personen och lås dörrar och fönster.
Vi skickar dit någon så fort som möjligt.
-Vill du att sheriffen kontaktar dig? -Ja, tack.
Okej.
För hans mamma kommer att springa ut och säga att jag hotade hennes unge,
vilket inte är sant.
Då ska du få lägga på.
Men ring igen om läget förändras eller om de går därifrån.
Okej, tack.
Izzys morsa kom ut och var jättearg.
Hon började gå mot tantens hus,
och så började hon banka på hennes skjutdörr
och sen på ytterdörren.
Det är ingen som slänger sig mot dörren för att få upp den, bara bankar på den.
Som sagt, släpp in mig.
Jag hör typ…
Men hon öppnar inte.
Sen hörs det igen, fast högre, typ…
"Dunk, dunk, dunk".
Och samtidigt var det en kvinna som skrek för full hals.
Sen sa hon argt: "Varför tog du min sons surfplatta?"
Hon sa: "Kom ut, din kärring." Eller nåt sånt.
"Jag vet att du hör mig." Nåt sånt.
Vart tog kvinnan med blont hår vägen?
Hon var i sitt hus.
Hörde du den blonda kvinnan säga nåt?
Nej.
Det här "ett-två-tre," höll det på en längre stund?
Det var bara de två knackningarna.
Och sen…pang!
Ring ambulans!
Ring en ambulans!
Snälla! Hon sköt min mamma.
-Vem då? -"Karen", med en jävla pistol!
-Larmcentralen, var ringer du ifrån? -Nån har blivit skjuten, tror jag.
Jag hörde ett skott, och så skrek nån: "Ring polisen!"
Jag tror att nån är skjuten. Stanna här!
-Ring larmcentralen, fort! -Ja.
Min granne har hållit på och skrikit på ungarna här ute,
och plötsligt hörde jag vad som lät som ett pistolskott.
Det är tanten som alltid ringer polisen.
Det verkar vara flera personer som ringer om det just nu.
-Larmcentralen, var ringer du ifrån? -Hans mamma är skjuten!
-Ligger hon på gräsmattan? -Ja!
-Larmcentralen, var ringer du ifrån? -1662 Southwest 107th Lane.
SUSAN LORINCZ RÖST
Hon försökte just sparka in min dörr.
Jag sköt genom dörren. Herregud!
Okej, vad heter du?
Susan Lorincz.
Okej, vad… Försök lugna ner dig.
Jag tog pistolen och sköt mot dörren. Jag trodde att hon skulle döda mig.
Kände du henne?
Ja, hon har varit på mig flera gånger på grund av sina barn.
De kommer in på min tomt
och håller på och stör och bara vägrar sluta.
Ser du pojken, eller ser du bara kvinnan?
Hennes pojkar var här tidigare. De skräpar alltid ner runt huset.
Så jag sa åt dem att städa upp och försvinna härifrån.
De kommer så fort de kan.
Där.
Hördu, öppna ögonen.
Öppna ögonen.
Kom igen. Håll dig vid liv.
-Öppna ögonen. -Snälla!
-Vad har hänt? -Skynda er hit.
Här!
Här är det. Till höger här.
-Hon ligger på marken! -Zon ett, Marionskolan.
Marion-Ashland två.
Vänta.
Herregud!
-Utgångshål? -Nej.
-Hon har puls, sa hon. -Väldigt svag.
-Den gick inte igenom. -Hon har bara väntat på det här.
-Handskar på. -Det finns inget utgångshål.
-Dö inte! -Någon är beväpnad.
-Hon är där inne. -Okej. Jag behöver…
En är här, och en äldre kvinna har låst in sig och är beväpnad.
Öppna ögonen!
-Jag är på framsidan. -Okej.
Sheriffmyndigheten! Kom ut med händerna i luften!
Det är sheriffmyndigheten. Kom ut med händerna i luften!
Visa händerna.
Vänd dig om.
-Var har du vapnet? -I mitt sovrum.
Vi måste hålla kvar dig.
-Är det nån annan i huset? -Nej.
-Kan jag få lite vatten? -Inte nu.
-Okej. -Vi måste bara hålla kvar dig.
-Kom hit. -Jag måste stänga för katterna.
64, Marion. Vi har kvinnan. Skicka en ambulans.
Den misstänkta är i vår kontroll.
Skicka en ambulans.
Ta fram min sjukvårdsväska. Börja ge första hjälpen.
Och ungarna var där borta. De var inte ens här.
-Hon där behöver vård. -Okej.
Den är i den svarta grejen.
Åh Gud!
Jag ville ha min iPad…
Om ni var här när det hände, stanna så att jag vet.
-Hon kastade skridskorna mot mig. -Okej. Vänta vid bilen en stund.
-Var blev hon skjuten? -Här, i armen.
-Här. Bröstkorgen. -Högra sidan av bröstkorgen.
Vet vi om det är nån annan i huset?
Vi har en kritiskt…
Hon har en skottskada i höger skuldra.
Behöver ni hjälp?
Är ni beredda?
Det är sheriffmyndigheten. Om du är där, ge dig till känna!
Kvickt här…
Vi har tre öppna dörrar. Jag kollar toan först.
-Jag har hennes barn. -Kom igen, håll ut.
Håll ut, bönan.
Varför sköt du henne?
Ursäkta?
-Hallå? Varför sköt du henne? -För att hon hotade mig.
Ingen här.
Grönt här.
En genomsökning, ja.
Tillbaka ut på gatan. Bort från tomten, allihop.
Det här är helt sjukt.
Kom igen!
Det är en pojke vid min bil.
-Det är han som är huvudvittnet. -Okej.
-Hon borde ha suttit häktad. -In i bilen nu. Kom igen.
-Såg du honom? -Nej.
Det var den lilla pojkens mamma som blev skjuten.
Han är med Welfenberg. Jag skulle just kolla.
-Så han såg det? -Ja.
Jag såg det inte, men…
-Var är Israel? -Izzy. Kom här, gubben.
Hej, Izzy. Kom hit. Hur är det?
Kommer hon att överleva?
-De gör allt de kan. -Hon lever.
-Rör hon sig? -Det är okej, gubben.
Rör hon sig?
-Ja, då. Det ordnar sig. -Jag vill se henne.
Just nu ska hon till sjukhuset så att hon kan få bättre vård.
På sjukhuset har de en massa avancerad utrustning.
Så just nu går det inte, men vi ska försöka ordna det.
Okej. Du är verkligen stark. Jag är jättestolt över dig.
Kan du berätta vad som hände?
Jag skulle hämta min surfplatta, för vi höll på att leka en lek.
-Så jag sa till henne: "Lägg ner den." -Tanten i lägenhet tre?
Ja, hon lade ner den och kastade mina rullskridskor mot mig.
Så jag hämtade min brorsa, och han sa: "Kasta dem på mig."
Sen kallade hon oss fårskallar, så jag hämtade min mamma.
När hon bankade på dörren blev hon skjuten.
Okej. Är du skadad?
Nej, fast mitt hjärta har brustit.
-Jag vet, gubben. -Det är okej.
Det ordnar sig.
Hon klarar sig.
Hej, vicesheriff Stringer här.
Skulle du kunna komma över till ditt ex med dina barn?
De behöver nån fort.
Izzy, är du okej?
Hej, gumman. Det är okej.
Är du okej?
Hördu.
Så, ja.
Tack.
Så, ja.
Pappa är här. Kom här.
-Det är okej. -Han är med sin pappa.
-Offrets barn. -Det här är min bror.
Var är Titus?
Jag har inte fått…
-Jag tog Afrikas uppgifter. -Hämta honom.
Okej.
Sir, jag behöver bara ta dina uppgifter lite fort.
Jag ska gå dit.
Det är okej.
Har ni gripit tanten?
Ja, hon är gripen.
Herregud.
Ja.
-Berätta för dem. -Jag ska.
Herregud. Nej…
-Hur ska du berätta för tanten? -Jag vet inte.
Vi får ta en sak i sänder. Ni är först, sen får vi…
-Där är Israel. -Kom igen.
Här är Izzy.
-Tänker du ta med mig, pappa? -Vi ska åka nånstans och prata.
-Ja. Kom igen, Isaac! -Förlåt.
-Vänta, vi har babyn. -Ja.
-Ni har babyn? -Ja, han är här.
-Kan du ta honom en sekund? -Okej.
-Jag älskar er. -Ja.
Tack, hörni.
Kom tillbaka. Stanna här. Jag måste berätta en sak.
Det har varit…en väldigt dålig dag idag.
Det har hänt nånting hemskt.
Ni såg det. Ni förstår det. Ni har upplevt det själva.
Okej.
Ni älskar mig.
Okej. Vi älskar mamma.
-Okej. Jag har dåliga nyheter. -Vadå?
Mamma kommer inte tillbaka.
Kom…
Nej. Kom här.
Kom här.
Lyssna.
Nej. Jag vet.
-Nej… -Så, ja. Jag vet.
Så, ja. Jag vet. Jag är ledsen.
Jag är ledsen.
Jag är verkligen ledsen.
-Jag är jätteledsen. -Hon får inte vara borta.
Jo, hon är död.
Det kommer att ordna sig.
Så, ja.
Det blir bra.
Sitt här en liten stund.
-Kommer ni med mig? -Israel, jag älskar dig.
Jag är verkligen ledsen.
-Israel. -Jag älskar dig.
Okej.
Jag är verkligen ledsen, gubben.
Kom här, Izzy.
Jag älskar dig.
Jag är ledsen, kompis.
Nej…
Herregud.
-Det är hennes mamma. -Åh Gud. Åh nej.
Försök slappna av.
Det finns inget vi kan göra.
Det ordnar sig.
Jag är ledsen.
-Ska jag knacka på igen? -Ja.
Jag är omskakad.
-Hon klarade sig inte. -Dra åt helvete. Är hon död?
Ja.
-Vänta. -Hon överlevde inte.
Kingston, kom hit.
Hon överlevde inte.
Så, ja, gubben.
Det här är sjukt.
Jag är ledsen, Isaac.
Vem fan gör nåt sånt?
Försök trycka ner.
-Fotboll. -Jag vet.
-Det var det de spelade. -Ja, fotboll.
-Hej. -Jag sitter här, för jag frös.
Ja, det är lite kallt här.
-Susan? -Ja.
Jag är inspektör Stith. Det här är inspektör Peterson.
Okej.
Jag försöker reda ut allt som hände ikväll och…
För det enda jag har är utsagor från folk som var där.
Jag skulle vilja höra din version och förstå vad som hände ikväll.
-Eller igår kväll nu. -Jösses Amalia.
Alltså…grannarna var ute och gapade och skrek.
Barnen levde rövare.
Jag hade huvudvärk och gick och lade mig.
Det blev tyst. Jag kom ut, och så var de tre pojkarna där.
Så jag sa: "Bort från min tomt."
De skulle berätta för sin mamma, och jag sa: "Gör det ni." Och…
-Hade ni bråkat förut? -Gud, ja.
Så de går hem. Sen kommer hon och börjar banka på min dörr.
Och jag säger: "Gå. Jag orkar inte ikväll."
Sen började hon banka så att hela huset skakade.
Så jag sa: "Nu får du gå."
Hon sa: "Jag ska döda dig!" Och så fortsatte hon att banka.
Det var helt löjligt.
Eftersom hon har gjort mig illa… Det blir bara värre och värre.
Jag var helt ställd. Hon bankade så att dörren höll på att lossna.
Jag bara fick panik och tänkte: "Nu kommer hon att döda mig."
Jag minns inte ens att jag tog upp pistolen.
-Jag minns bara att jag sköt. -Hur länge höll hon på?
Jag kan inte ens spekulera. Det kan ha varit några sekunder.
När man blir rädd och…
Det började när jag var på toan. När jag kom ut var hon kvar.
Så kanske en minut eller två.
Okej.
-Och du ringde inte polisen igen? -Jag visste inte var jag hade mobilen.
-Du hade förlagt den? -Ja.
Jag tänkte: "Tusan också".
Okej.
-Men du hade redan ringt polisen? -Ja.
-Sa de att någon var på väg? -Ja. Nån skulle komma dit, sa de.
"Lås dörrarna och gå inte ut."
"Okej. Som vanligt," tänkte jag.
Okej. Vad hände med rullskridskorna?
För vi har pratat med folk som såg en del av det.
De sprider ut sina leksaker.
Häromdagen skulle jag till läkaren och slog nästan ihjäl mig på dem.
Jag sa: "Nu får ni sluta. Det här är inte er soptipp."
Ungen hade sina rullskridskor där, så jag kastade iväg dem och sa:
"Gå och hämta dem." Jag hade fått nog, för…
-Kastade du dem på honom? -Gud, nej.
Och vad var det med paraplyet? Du hade ett paraply?
Jag trodde att det regnade, men det gjorde det inte, så…
Okej. Och du hade svingat det mot en av dem?
Inte i närheten av dem. Jag stod i hallen, så…
Hur förklarar vi att folk säger…
Flera som inte hade pratat med varandra, om de säger att det är vad de såg?
Jag vet inte. Kanske klev jag ut och liksom: "Gå härifrån."
Men jag rörde dem inte.
-Okej. -Du vet…
-Så du viftade mot dem, men inte… -Precis.
Om jag gjorde det var det för att jag var uppeggad.
Du säger "om", men var det det som hände?
Vi måste vara specifika, för det har stor betydelse.
-Jag förstår, men… -Någon har dött.
Herregud.
Det är därför det är viktigt att vara specifik och ärlig om…allt.
I vår utbildning får vi lära oss att göra en riskbedömning
för att avgöra om det vi skjuter mot utgör vad vi ser som ett dödligt hot.
Så min fråga är, hur vet du vad det är du skjuter mot
när du skjuter genom en opak dörr…
…när du inte vet om det står ett barn utanför, eller…
Vad var det du siktade på, och vad var din avsikt när du sköt?
Jag bara fruktade för mitt liv och liksom: "Gå härifrån."
Det enda jag kunde tänka på var att ta mig ur situationen.
Är det nåt som jag inte har frågat om som skulle kunna ge oss…fler svar?
Jag har ingen aning.
Jag har aldrig varit i den här situationen,
och jag är helt förtvivlad.
Okej.
-Ge mig bara ett ögonblick. -Okej.
Susan. Okej.
Jag…
Jag har pratat med åklagaren på delstatsåklagarmyndigheten.
De är inne på samma linje som vi. Vi fortsätter förundersökningen.
Du… Jag tror inte att du är säker hemma.
Inte jag heller.
Vad vi däremot kan göra… är att ge dig skjuts hem.
Du ska hämta lite saker och åka till ett hotell.
-Stämmer det? -Ja.
Tack.
Flera dagar efter att mamman sköts till döds inför sina barn
kräver hennes familj att förövaren häktas och åtalas.
Sheriffen säger att han har satt sina bästa utredare på fallet
och att han också skulle bli arg om nån kastade nåt mot hans barn.
Om nån kastade nåt på mitt barn skulle jag bli förbannad.
Marion Countys Sheriff Billy Woods säger att man just börjat genomföra intervjuer.
-Visste du att någon blev skjuten? -Ja, och det…
Det var inte väntat,
men det förvånar mig inte, för hon var oberäknelig.
-Vem då? -Susan.
-Var kvinnan som blev skjuten svart? -Ja.
RÄTTVISA!
Hon bodde på andra sidan gatan.
Hon har alltid varit jättetrevlig. Är hon okej? Eller har hon dött?
-Det kan jag inte berätta. -Det syns i dina ögon.
Och hon som har små barn.
Att veta att ens vän är borta för alltid
och aldrig kommer att få nån godnattpuss igen, det gör ont.
Storebröderna har dåligt samvete.
En sa att, om han inte hade lämnat sin surfplatta där,
skulle hans mamma fortfarande leva.
Den äldste mår dåligt
för att han inte kunde göra hjärt-lungräddning på sin mamma.
Inget barn ska behöva känna att man inte kunde rädda nån,
speciellt inte sin mamma.
Det gör bara ont, och jag känner nästan lite skuld,
och jag säger till henne att bara låta det vara
medan det gnager och byggs upp hos den här kvinnan,
eller ger henne mer tid och tillfälle att göra det hon gjorde.
Anhöriga säger att Owens granne som sköt borde häktas för mord.
Som mor och sina barns beskyddare…
MAMMA TILL DEN DÖDADE KVINNAN
…ville hon veta varför det hände.
Okej, jag har lagt sakerna i din handväska på motorhuven.
Okej.
-Vi vill se till att du är säker. -Jag förstår.
Men ring oss.
Du ska få min reservnyckel.
Kan du låsa båda låsen? Okej.
-Ingen rättvisa… -Ingen fred!
RÄTTVISA ÅT AJIKE
En mamma har mist livet för att hon var en mamma.
-Är det rättvist? -Ingen rättvisa…
Ingen fred!
-Rättvisa åt Ajike! -Rättvisa åt Ajike!
Marion County har hamnat i riksfokus
efter att en svart kvinna sköts av sin vita granne i fredags.
Många protesterade idag att ingen häktats i skjutningen av Ajike Owens.
RÄTTVISA ÅT AJIKE OWENS
Alla måste se upp för glaset.
-Vi var här igår. -Det är farligt hos moster Susie.
-Ja. -De får inte vandalisera för det.
Nej, men jag kan inte heller bevisa vem det var, vilket är problemet.
Förlåt. En katt till bara.
Pappa, vapen är jättefarliga.
-Ja. Tyvärr är det en oreda. -Jag ser det.
Och jag…
Jag har klippt det så gott jag kan.
-Jag måste bara hämta honom så kan vi åka. -Okej.
-Tack för att du gör det här. -10-4.
Visst.
Hoppa in först du.
-Kör försiktigt. -Ja.
RÄTTVISA ÅT AJIKE OWENS
Rättvisa åt AJ!
Rättvisa åt hennes barn! Rättvisa åt hennes grannar!
Billy Woods kan inte häkta någon
medan sheriffmyndigheten utreder om detta faller under Floridas nödvärnsrätt.
Florida har en nödvärnslag som tillåter dödligt våld
om situationen så medger.
När är det okej i USA att skjuta nån genom en låst dörr?
-Vi behöver svar. -Ja.
-Hon måste häktas. -Ja.
Bevis håller på att samlas in.
En förundersökning har inletts.
-Hon ska sys in. -Det är viktigt att vänta på bevisen.
Vi förstår det, men varför sitter hon inte på häktet?
Om det var vi skulle vi sitta på häktet under tiden.
Okej. De har varit på mina tallrikar.
Trevligt.
De håller på och skriker.
-Hon pratar med dem. -Jag hör.
…behandla grabben likadant.
Jag ska prata med dem. Stanna där.
Kan ni… Prata inte med dem.
-Jag vet att du är arg. -Alla är arga.
Hon kommer att åka in ändå, men alla är arga.
-Jag ska vara ärlig… -Hon borde inte gå fri.
-Hon mördade henne. -Jag är här för att hon ringde mig.
Jag… Hon…
För hon vet bättre än att vara ensam. Det är därför hon har folk med sig!
-Men lyssna. -Titta på tantens hus.
Var lite medgörlig för min skull.
För din skull? Skämtar du eller?
Jag försöker inte provocera nån. Ni behöver inte stå ute och bråka.
Hon vet bättre än att komma ut hit!
Hon öppnade inte ens dörren utan sköt bara igenom den!
Du är vidrig!
-De kommer ut allihop. Va? -Är din på?
Ja.
Jag borde starta min.
Ja.
De var här tidigare.
-Din dumma jävla kärring! -Se upp.
Titta på subban.
-Det var allt. -Det är helt jävla sjukt.
Hon får…
Har du en fullmakt?
-Det är lika kallt här. -Jag vet.
-Ge oss ett par minuter. -Okej.
Inspektör Ryan Stith, tisdagen den 6 juni 2023 klockan 20.31.
Jag ska försöka intervjua
Susan Lorincz här i centralkomplexet på Marion County sheriffmyndighet.
-Susan? Okej. -Hej.
Jag är kall.
Susan, jag uppskattar att du kom hit igen.
För att träffa oss.
Det var bara några saker vi behövde förtydliga.
Ingen fara.
Har det hänt tidigare
att nån har försökt…bryta sig in hos dig och göra dig illa?
-Nej, inte så där. -Inget sånt har nånsin hänt dig?
Jag ville bara se.
Vi har pratat om oanmälda övergrepp och våld i hemmet.
Vi har pratat om när du blev rånad av några män.
Men nu pratar vi om vad som hände idag.
Och den här kvinnan som… Hon dog.
Ni hade skrikit på varandra tre eller fyra gånger under två års tid.
-Var det så? -Ja.
Finns det nån möjlighet att nån har video på dig
där du säger typ…n-ordet?
Kan det finnas nåt sånt?
Ingen aning. I så fall beklagar jag. Jag menar, det kan ha slunkit ut.
Vad… I vilken typ av sammanhang skulle det slinka ut, tror du?
Vad skulle få dig att säga det?
Om de var extremt oförskämda eller om de bara…
Jag har fått lära mig
att n-ordet betyder att man gör nåt olagligt.
Du vet, nåt fult, eller bara…
Jag vet inte. Att man uppför sig otrevligt.
När Ajike stod vid dörren, hur många gånger…
-Var det en, eller var det flera… -Det var ett ihärdigt bankande.
Okej.
-Sen frågade du…vem det var? -Ja.
Okej. Och vad sades sen?
Jag tror att hon sa: "Varför säger du så till mina barn?"
Och jag ville inte prata och bad henne att gå.
Om hon hade problem skulle hon ha ringt er.
Om nånting stod fel till
förstår jag inte varför hon kom över och började banka och skrika, så…
-Vad hände när du sa "gå härifrån"? -Det blev tyst ett tag.
Sen började hon banka som en galning på dörren.
-Hur länge var "ett tag"? -Jag vet inte…
-Fem, tio sekunder? Två minuter? -Nej. Det var en längre stund.
-Säkert 20–30 sekunder, lätt. -Okej.
Okej. Och sen när det blev tyst efter första gången hon bultande,
var var du nånstans då?
-Gick du…nånstans… -Jag gick och tvättade händerna.
För jag visste inte vem det var vid dörren, och…
-Okej. -Så jag gick och tvättade händerna.
Så det var när du trodde att hon kanske hade gått.
-Ja. -Okej.
Du var och tvättade händerna, och så började bankandet igen.
Då gick du till köket. Vad gjorde du där?
-Letade efter min mobil. -Okej.
Jag hade lagt den nånstans och började leta febrilt.
Hon bara fortsatte banka. "Jag ska döda dig!"
"Stick härifrån!"
Jag hade ingenstans att ta vägen. Jag var i köket.
Skjutdörrarna är alltid låsta, och det finns bara en dörr,
så det fanns ingen utväg. Jag kom inte därifrån.
Och hon bankade så hårt att väggspegeln skakade.
Okej. När hon började banka igen
och säga en massa saker innan du avfyrade pistolen,
hur länge varade det, tror du?
-Två till fem minuter. Jag vet inte… -Jaså?
Allt bara… Det höll på ett tag, och jag väntade på er,
för jag hade ringt, och ingen kom.
Jag kunde inte hitta mobilen,
och hon bankade och skrek att hon skulle döda mig.
Hela tiden tänkte jag bara: "Hon kommer att ta sig in och döda mig."
Låt mig försöka förstå mer exakt hur länge det pågick.
Från det att du ringde polisen om ungarna på din tomt…
Första nödsamtalet.
När du lade på, hur länge tog det innan hon kom och bankade på din dörr?
-Kanske tio minuter. -Jaså?
-Ja. -Okej.
Så tio minuter efter att de hade sagt att vicesheriffer var på väg…
-Då började hon banka på din dörr? -Ja.
Om vi skulle gå igenom din mobil eller din hemdator,
är det nåt i sökhistoriken som visar att du har sökt på självförsvar?
-Känner du till nödvärnsrätten? -Ja.
-Har du läst på om det? -Ja, när det nämndes på…
En kille sköt…
…någon i en närbutik, och så nämndes nödvärnslagen.
Var det i Florida?
-För olika delstater har olika lagar. -Jag tror att det var i Florida.
-Okej. När var det? -Flera år sen.
-Jaså? -Ja.
-Så inget färskt i din sökhistorik? -Jag kollade på det idag.
-Du kollade på det idag? -När jag var inne på…Facebook.
Det råkade ligga uppe på Facebook.
Jag tror att du vet varför jag frågar.
Du är smart, och anledningen är…
Nej, jag vet vad du tänker.
Kollade jag om det var tillåtet? Nej.
Det var inget du hade planerat för att du var trött på personen?
-Eller trött på situationen? -Nej.
I din första intervju sa du att du hade sagt till barnen:
"Hämta er mamma."
Nej.
När de skulle hämta sin mamma sa du: "Gå och hämta henne, då."
Vilket är okej. Jag skulle också vilja prata med en vuxen.
Det minns jag inte.
När ett nödsamtal kopplas
till vår kommunikationscentral registreras det och får en tidsstämpel.
Den timma, minut och sekund då samtalet tas emot tills det avslutas,
och det varje gång nån ringer.
Så första gången du ringde när pojkarna gick in på din tomt…
Det samtalet började kl. 20.54.
-Låter det rätt? -Jag antar det.
Jag tittade inte på klockan. Jag minns bara att jag ringde.
Det är vad det står.
Det varade i fem minuter och avslutades kl. 20.59 när vicesherifferna var på väg.
-Okej. -Okej.
Du uppskattade att det hade gått runt tio minuter efter att du lade på
innan AJ började banka på din dörr.
-Stämmer det? -Ja.
Okej. Och andra nödsamtalet, där du sa:
"Jag har skjutit henne genom dörren."
Det samtalet tog vi emot kl. 21.01,
två minuter efter ditt första samtal med kommunikationscentralen.
Så på två minuter hände allt det utanför din ytterdörr, säger du.
Alltifrån bankandet och dödshoten…
Inom två minuter efter att hon hade dykt upp
och gjort allt det hade du avfyrat vapnet,
letat upp din mobil och ringt polisen, så…det är därför jag försöker…
För mig kändes det ungefär så länge.
Det har vi fastställt att det inte var fallet.
-Men det är vad du kände. -Ja.
Du berättade även att du hörde att hon tänkte döda dig.
Finns det en möjlighet att du hörde fel, precis som du missbedömde tiden?
Jag tyckte att hon sa: "Jag ska döda dig."
Är du den Susan som har läst på om nödvärnsrätten och planerat det här?
Det är ett spektrum här. Är det den här Susan?
Sen kan det finnas en Susan här som…
"Jag har en pistol i huset. Jag är rädd, och någon knackar på dörren.
Jag skulle vilja att hon går härifrån. Åh nej, ett vådaskott gick av."
Nånstans finns den Susan.
Du är nånstans i mitten.
Du försöker ge en förklaring, men det hänger inte ihop.
Så det här är din chans att ge oss en rimlig förklaring.
Jag ska inte förebrå dig eller bli arg.
Men när AJ kom över den där kvällen,
vad var det som hände?
Beskriv vad du tänkte när du höll pistolen i handen.
Jag ville att hon skulle gå. Jag kände att hon skulle komma in och döda mig.
Det är vad jag kände, att hon skulle döda mig.
-Okej. -Det var… Jag var livrädd.
-Grämde du dig över incidenten? -Gud, ja.
Du var inne på Facebook idag, sa du.
Jag antar att du har sett nyheter som handlar om det här fallet.
-Ja. -Vad har du sett för nåt?
Att jag kastade en surfplatta på pojken och sa en massa saker jag aldrig sagt.
Jag såg fyra barn som inte längre har nån mamma.
Och…
…jag frånser inte hur du blev behandlad.
Men de är ändå barn, och nu har de ingen mamma att gå hem till.
Jag tror att du vet att det du gjorde var fel.
Jag tror att du vet…
…att vicesherifferna var på väg.
-Ibland ringde jag, och ingen kom dit. -Det hade gått två minuter. Så du…
För mig var det mycket längre. För mig kändes det som…
Men det finns bara en verklighet där tiden existerar.
Jag förstår att människor kan ha olika tidsuppfattning.
Men i realiteten hade du just lagt på luren.
Inom två minuter avlossades skottet genom dörren.
Det går inte att rättfärdiga.
-För någon av oss, tror jag. -Jag förstår det inte.
Och inte för andra vi diskuterat fallet med.
Till exempel delstatsåklagaren och vår juridiska rådgivare, så…
Vi har pratat med åklagarmyndigheten, och de är inne…
…på samma spår vad gäller att åtala dig för dråp.
-Okej? -Okej.
Vad ska jag säga? Jag fruktade för mitt liv.
Jag var rädd att hon skulle ta sig in.
Det är så jag kände.
Det kan jag inte ändra på.
Det var ren och skär skräck. Jag fullständigt skakade.
En sak jag ville fråga… För när jag berättade för dig
vad som hade hänt med AJ efter skottlossningen…
Att hon hade dött, och hon har ju fyra barn…
Du vet, jag…
Jag såg intervjuerna med dem och alla känslor de gick igenom.
Och vid vissa tillfällen har du visat samma känslor under våra samtal.
Och jag vill bara…
Jag kan inte låta er prata eller kommunicera ansikte mot ansikte.
Men jag vill… Det är upp till dig om du vill skriva till dem för att…
Du vet, vad du nu känner.
Du behöver inte, men här finns block och en penna.
Vi har lite pappersarbete, så det ska vi ta itu med nu.
Och prata med vår chef, såklart.
Så får vi…
Det är något jag erbjuder alla som inte får prata med dem.
Jag förstår.
Så om du vill göra det…
Då ska vi sätta igång med pappersarbetet.
Det är där vi är, så ska vi prata lite mer om en stund.
Men om du vill skriva nåt så är de där.
Okej, då ska du få följa med vicesheriffen här.
-Nej. -Förlåt?
-Nej. -Vadå "nej"?
-Jag kan inte. -Vad har hänt?
Jag klarar bara inte av det här.
Nu är det tyvärr…på det sättet.
Det här är ingen fällande dom.
Du har delgivits misstanke.
Sen får du framträda i rätten och ge din bild av vad som hände.
-Så du får följa med honom. -Nej.
-Och skrivas in. -Nej.
-Och lämna fingeravtryck. -Nej.
Sen får du ta foton, så får du inställa dig i rätten imorgon.
Det tänker jag inte göra.
Det finns en telefon där nere om du behöver ringa nån.
-Jag tänker inte gå. -Men…
Susan, du… Det måste du.
Det går inte att ändra på. Du är häktad.
Vi kan nog sätta på handfängsel nu.
-Ja, kom igen. -Ställ dig upp.
-Nej. -Stå upp.
-Rör mig inte. -Ställ dig upp.
Nej, jag kan inte.
Du gör det mycket svårare än det behöver vara.
-Ledsen. -Det vill inte vi.
-Jag är ledsen. -Sätt dig i vår sits.
-Du har inget val. Du ska dit. -Jag är ledsen, jag kan inte.
Susan, du förstår efter den utsaga du har gett oss
att du genom att sätta dig på tvären får dig själv att framstå som skyldig.
-Jag förstår att du inte vill. -Jag mår inte bra.
-De har sjukvårdspersonal. -Vid ingången finns en sköterska.
Om du berättar vilka mediciner du tar
kan de se till att du får den vård du behöver.
-Nej, jag kan inte. -Nu ska du dit och…
Jag kan inte.
-Okej… -Kom igen. Ställ dig upp.
-Det är färdigdiskuterat. -Jag kan inte.
Men du förstår att du är häktad, och du ska till häktet oavsett.
-Det struntar jag i. -Susan.
Jag kan inte. Jag är ledsen.
-Jag… Nu uppför du dig oresonligt. -Jag vet, men jag klarar inte av det.
Så du vet att du är oresonlig. Det hänger inte ihop.
-Jag förstår. Jag kan bara inte. -Okej.
Anledningen till att vi är här är att dina beslut inte är resonliga.
-Precis som det vi går igenom nu… -Jag klarar bara inte av det här.
Det har varit folk som har suttit här och rest på sig självmant,
och de har gjort hemska saker.
-Du är inte den enda, men… -Jag mår hemskt. Jag kan inte.
Okej, men nu ska vi till häktet.
-Det går inte att ändra på. -Jag bryr mig inte. Döda mig.
Vi kommer inte att döda nån. Vi ska ta dig till häktet.
Vi vill hellre att du går självmant. Det är mycket bättre för alla.
-Kan du ställa dig upp? -Nej.
-Tänkte du sitta här hela natten? -Jag får säkert en hjärtattack.
Som jag sa, de har sjukvårdspersonal där.
Ju snarare vi får dit dig, desto fortare kan du få hjälp.
-Jag kan inte. -Nu måste vi sätta på handfängsel.
Om vi måste släpa ut dig så gör vi det,
för vi måste ta dig till häktet, okej?
-Tack. -Förlåt, jag…
-Jag förstår. -Lägg händerna bakom ryggen.
-Tack, Susan. -Det var ingen uppsåtlig handling.
Jag hade inte planerat det.
Det här är löjligt.
Vi går ut här.
"Jag beklagar er förlust. Det var inte min avsikt att döda er mamma.
Jag var livrädd att er mamma skulle döda mig.
Jag sköt…
…av rädsla."
Det här är sheriff Woods.
Jag har inte pratat med er alla, men jag har gett er ett löfte,
och jag vill bara meddela att vi har häktat…kvinnan.
Skytten. Hon sitter i förvar.
Jag är Ajikes mamma.
Ni kanske ser på henne och säger: "Hon hade inte mycket."
Hon hade allt.
Hon hade kärlek.
Hon hade medkänsla.
Hon hade fyra vackra barn.
-Väx inte upp med skuldkänslor. -Just det.
Er mammas död var inte ert fel. Nej, hon valde…att stå upp för er.
För mamma visste att om hon lät folk förnedra er
utan att hon stod upp för er
skulle ni växa upp med en…känsla av att ni var något som kunde förnedras.
Hon valde er framför sig själv!
Det är vad mammor gör!
För jag vill att ni blir allt hon ville att ni skulle bli.
Kvällen då…det hände somnade jag i min mosters bil.
Och i en dröm uppenbarade hon sig som en ängel.
NÖDVÄRNSLAGEN HAR HÄRLETTS TILL EN ÖKNING AV MORDFALL PÅ 8 %–11 %,
ELLER CIRKA 700 FLER DÖDSFALL PER ÅR.
FORSKNING PÅVISAR STOR RASDISKRIMINERING,
OCH VITA AMERIKANER HÄNVISAR TILL NÖDVÄRN MED BETYDLIGT STÖRRE FRAMGÅNG,
SÄRSKILT NÄR DE DÖDAR SVARTA.
Kära jurymedlemmar, ni har blivit utvalda och svurit
att pröva målet Florida mot Susan Louise Lorincz.
Susan Lorincz står åtalad för dråp med skjutvapen.
Såg du Isaacs och Izzys mamma sträcka sig mot dörrhandtaget?
Nej.
Hörde du nånsin Isaacs och Izzys mamma säga:
"Jag ska döda dig"?
Nej.
Hörde du nånsin Isaacs och Izzys mamma säga:
"Jag ska döda dig"?
Nej, sir.
Skjutningar har skett där förr?
-Protest. Relevans? -Ja.
Bifalles.
Det är en plastskylt som man kan köpa i affärer, med en metallfot.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Och ms Owens berättade för dig att hon hade sagt till Susan:
"Nästa gång du skrämmer mina barn får du med mig att göra." Inte sant?
Det stämmer.
Har du nånsin sagt till barnen att de inte fick göra det?
-Nej. -Och varför inte det?
-Det är inte min tomt. -Okej.
Foto nummer tolv.
-Är det här rullskridskorna? -Ja.
Jag vet inte var hon är. Jag är hemma, men jag har inte öppnat dörren.
När jag kom dit var det helt kaotiskt.
Jag såg offret ligga på marken,
och folk sa att hon hade blivit skjuten.
Såg du om det fanns några skador på utsidan av dörren?
-Bortsett från kulhålet. -Ingenting uppenbart.
Hittade du något av vikt i papperskorgen under skylten med nummer tre på?
-Två skjutvapen. -Okej.
Här är skjutvapnet.
Om bevisningen tyder på nåt annat än vad du säger, ser det inte bra ut.
Hotade du henne på något sätt för att få henne att prata den 6 juni?
Nej, sir.
…två minuter efter ditt första samtal med kommunikationscentralen.
Så på två minuter hände allt det utanför din ytterdörr, säger du.
Det här målet kräver att ni som jury svarar på en fråga:
Var det rimligt att skjuta
genom en stängd, låst metalldörr
mot nån som bankar och skriker utanför?
Det är frågan här.
BEVISBÖRDA FÖR NÖDVÄRN
Om ni lutar åt något på listan förutom alternativet längst ner
måste ni fria Susan Lorincz.
Handläggaren läser upp utslaget.
Åtalspunkt ett.
På åtalspunkt ett finner vi i juryn den åtalade skyldig till dråp.
Har det bevisats bortom rimligt tvivel att den åtalade använde ett skjutvapen?
Ja, säger vi alla. Daterat den 16 augusti 2024.
Ms Lorincz, juryn har funnit dig skyldig till dråp med skjutvapen.
Du kommer att hållas kvar på häktet utan möjlighet till borgen.
-Tack, och lycka till. -Tack. Var vi klara då?
-Ja, frun. -Tack.
Tack gode Gud!
DEN 25 NOVEMBER 2024 DÖMDES SUSAN LORINCZ
TILL 25 ÅRS FÄNGELSE FÖR ATT HA DÖDAT AJIKE OWENS.
DOMAREN SA ATT HAN ANSÅG ATT VAPNET HADE AVFYRATS
AV ILSKA SNARARE ÄN AV RÄDSLA.
TILLÄGNAS AJIKE OWENS BARN – ISAAC, ISRAEL, AFRIKA OCH TITUS
Undertexter: Ralf Sjölander