Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Toľkokrát som si povedala, aké mám šťastie,
že ťa mám po svojom boku.
Milý a ohľaduplný muž, ktorému som maximálne dôverovala.
Ako to mohol urobiť tak dokonalý muž?
Ako si ma mohol takto zradiť?
Ako si mohol priviesť týchto cudzích ľudí do mojej spálne?
Teraz vás zoberieme do Francúzska.
A varujem vás, že je to strastiplný príbeh.
71-ročný muž sa priznal, že svoju manželku
desať rokov drogoval a znásilňoval.
A taktiež prizval aj ďalších, aby to urobili.
Tento prípad zaujal celý svet.
Je to niečo, čo sme ešte nevideli.
Mnohí sa pýtajú, ako mohlo dôjsť
k takému hroznému sexuálnemu násiliu
v takom veľkom rozsahu.
Celé roky dokázal manipulovať so všetkými okolo seba
bez toho, aby tušili, čo sa deje.
Je tu asi 72 rôznych mužov.
Nedokážu ich však identifikovať všetkých. Kto sú títo muži?
Väčšina obvinených stále popiera svoju vinu.
Nepovedal mi, že sa chystá zdrogovať svoju ženu.
Neviem, ako ostatní, ale ja nie som monštrum.
Zvyšok súdnej siene sa úplne odmlčal.
Ako povedala Gisèle Pelicotová,
chcela sa obrátiť priamo na svojho bývalého manžela.
TENTO FILM OBSAHUJE
ZVUKOVÉ SVEDECTVÁ NAHRANÉ HERCOM
SÚ TO VÝŇATKY ZO SÚDNYCH VÝPOVEDÍ
SEPTEMBER 2024
Venovala som sa mnohým súdnym prípadom znásilnenia.
Viete, zvyčajne je tam jeden obvinený, jedna obeť,
na súde nie je takmer nikto. Súdna sieň je plná.
ŠTÁTNA POLÍCIA
Na tomto procese je toho toľko nezvyčajného.
Vzadu máte novinárov, právnikov a advokátov
a obvinených, obžalovaných, ktorí sú všade okolo vás.
To je niečo, čo som nikdy nevidela. Nikdy som nebola v súdnej sieni,
kde by okolo vás sedeli obvinení.
Najmä ak ide o niečo tak citlivé.
V septembri 2024 sa začal proces, ktorý šokoval svet.
V centre diania bola 72-ročná Gisèle Pelicotová.
Jej manžel Dominique sa priznal,
že ju takmer desať rokov drogoval a znásilňoval.
Vedľa neho stálo 50 ďalších mužov,
všetci obvinení zo znásilnenia alebo sexuálneho napadnutia Gisèl,
v bezvedomí, zatiaľ čo ich Dominique natáčal.
Všetci boli uznaní za vinných.
Niektorí z nich sa k znásilneniu priznali a priznali svoju vinu.
Iní uviedli, že boli oklamaní.
Povedali, že ich Dominique Pelicot zmanipuloval tak, aby verili,
že ide o súčasť sexuálnej hry.
Niektorí z nich doslova povedali, že v ten deň som neodišiel z domu
s úmyslom znásilniť ženu, a preto nie som násilník.
Napriek dôkazom z videozáznamov proti nim
k popieraniu prispeli
aj súčasné francúzske zákony týkajúce sa znásilnenia,
v ktorých sa slovo súhlas nespomína.
Mnohí z nich sa obhajovali
a argumentovali tým, že tam nikdy nešli s úmyslom ju znásilniť.
Išli tam na trojku a bolo zaujímavé, že hlavný sudca
sa každého z týchto obžalovaných opakovane pýtal:
"Hovorili ste s ňou? Dostali ste od nej niekedy súhlas?"
A všetci opakovane hovorili: "Nie, nehovoril som s ňou.
Nie, nikdy som od nej nedostal súhlas."
Myslím si však, že to bude mať
aj dlhodobý vplyv na rozhovory vo Francúzsku
a na celom svete, v ktorých sa bude hovoriť,
ako sme sa sem dostali?
Ľudia sa začali pýtať, ako veľmi je táto mizogýnia zakorenená
vo francúzskej kultúre.
Svet sa na to pozeral.
Gisèle Pelicotová sa v priebehu pár týždňov stala ikonickou postavou.
Jej postoj upozornil na otázky hanby,
súhlasu a sexuálneho násilia.
Povedali mi, že som odvážna. Ja hovorím, že to nie je odvaha.
Je to vôľa a odhodlanie zmeniť spoločnosť.
Pri pohľade na zábery zo súdnej siene
a z vonkajšieho prostredia si musíte uvedomiť,
že Gisèle Pelicotová každý deň prechádza okolo mužov,
ktorí sú obvinení z jej znásilnenia.
Majú kapucne, rúška, kukly,
zakrývajú si tvár, ako sa len dá, aby skryli svoju identitu.
A potom okolo nich prejde táto žena.
Vchádza do súdnej siene s potleskom verejnosti.
A každý deň musí nájsť silu, aby im čelila.
Gisèle Pelicotovej vyjadrili podporu ľudia na celom svete.
Od odkazov načmáraných na stenách v blízkosti súdnej budovy
až po masové protesty tisícov ľudí v mnohých mestách.
Je to príbeh o domácom násilí,
do ktorého sú zapletení aj cudzí ľudia.
Takže si myslím, že tá hrôza, vzťahovačnosť Gisèle Pelicotovej
a potom, samozrejme, jej, veľmi odvážne a veľmi vzácne rozhodnutie
zverejniť súdny prípad. A pretože to urobila,
myslím si, že práve preto je to teraz celosvetový príbeh.
PROVINCIA MAZAN
Aj keď sa tento príbeh stal celosvetovým,
žiadnym mestom to neotriaslo tak ako mestom Mazan.
Nachádza sa 30 kilometrov severovýchodne od Avignonu
a je to malá stredoveká dedinka s niečo vyše 6 000 obyvateľmi.
Tu žili Pelicotovci
a tu Gisèle roky trpela týraním.
Je to pokojné mesto, ktoré tento prípad zničil,
pretože ľudia si teraz Mazán spájajú s prípadmi znásilnenia.
Ľudia už majú plné zuby počúvania o tomto prípade.
Nechápu, prečo si ľudia spájajú názov ich mesta,
v ktorom radi žijú, s týmto prípadom znásilnenia.
Miestni obyvatelia videli
vo francúzskych správach príbeh označený ako aféra Mazan.
Meno ich domova sa stalo neoddeliteľnou
súčasťou súdneho procesu
a objavilo sa na titulných stránkach novín.
Tento príbeh, panebože.
Padá to na nás trochu ako meteor, ako meteorit,
pretože niečo také by ste si nikdy nedokázali predstaviť.
Žije tu aj Marion,
ktorá vedie centrum pre obete sexuálneho násilia.
Túto tichú malú dedinku naraz vidí celý svet.
Médiá z celého sveta prichádzajú
a my v takej malej dedine nie sme pripravení.
Je tu frustrácia z toho, že celá dedina bola pošpinená
len tromi obžalovanými,
vrátane Dominiqua Pelicota, ktorý pochádza z Mazanu.
Väčšina podozrivých bývala v okruhu 60 kilometrov.
Je tu však aj napätie a podozrenie.
Zatiaľ čo polícia identifikovala 50 mužov,
ktorých natočil Dominique Pelicot,
ďalších 22 podozrivých zostáva na slobode.
A navyše, je to dedina, ktorá je podľa mňa tradičná, patriarchálna.
Takýto prípad, ktorý zahŕňa zneužívanie,
znásilnenie a sexualitu, je tabu.
Nie je to niečo, o čom by sme radi hovorili.
Bez ohľadu na to, kde sa tieto zločiny stali.
Mnohí si kladú otázku, ako sa to vôbec mohlo stať.
PROVINCIA CARPENTRAS
E. LECERC SUPERMARKET SEPTEMBRA 2020
Desivé na tom je,
že to všetko vzniklo vlastne náhodou.
Dominique Pelicot sa začne zamotávať
v momente, keď ho ochranka prichytí
v supermarkete v Carpentras, ako natáča žene pod sukňou.
Na telefón urobil dobré zábery.
Natáčal vás pod šatami.
Objavuje sa video, ktoré Dominique natočil
v supermarkete. Natáčal žene pod sukňou.
A vidíme iba jeho tvár s rúškom proti covidu
a kameru, ktorá akoby nenápadne skĺzla k jej sukni.
Potom ho konfrontuje ochranka.
Na telefón urobil dobré zábery.
Natáčal vás pod šatami.
Áno! Podáte sťažnosť? Na telefón urobil dobré zábery.
Natáčal vás pod šatami. S telefónom, takto, teraz.
- Podáte sťažnosť? - To je už štvrtá žena.
Je to pravda?
Sledujeme ho na kamere, to je štvrtýkrát!
Choďte na políciu, hneď!
Keď ho prichytia, je to neopatrná chyba niekoho,
kto svoju úchylku starostlivo tajil.
A je to, akoby mal neodolateľnú túžbu
vyzliecť tejto žene sukňu.
A ostatné zákazníčky? Mali by sme ich nájsť.
Ste naozaj nechutný človek.
Áno, naozaj nechutný.
Pani, ako to urobíme?
Na tomto prípade je desivé to,
že vieme, že existuje mnoho prípadov
"menej závažných" sexuálnych trestných činov,
ako je pozeranie pod sukňu,
ktoré nie sú vyšetrené.
A len vďaka tejto akcii polícia zistila
širší rozsah toho, čo sa deje.
Dominique Pelicot pri rozhovore
s políciou tvrdil, že ho premohli nutkania,
pretože jeho manželka bola mesiac preč z domu.
Povedal, že sa to vymyká jeho povahe.
Dominique Pelicot si ju posadí,
začne plakať a povie jej: "Gisèle, urobil som veľkú chybu."
Povie jej: "Urobil som niečo naozaj hlúpe.
Bol som prichytený pri tom, ako si natáčam rozkrok žien
pod sukňou."
A na chvíľu sa zastaví, premýšľa o tom,
sú spolu vyše 40 rokov.
Vie, že mu môže odpustiť,
ale hovorí: "Budeš sa musieť tejto žene ospravedlniť.
A ak to ešte niekedy urobíš, koniec. Odchádzam od teba. To je všetko."
A ospravedlnil sa, povedal: "Už sa to nikdy nestane."
V tejto chvíli ešte netuší, aký rozsah zneužívania
spáchal za posledných desať rokov.
Za 50 rokov spoločného života nikdy neurobil žiadne obscénne gesto.
Hovorím mu: "Tentoraz ti odpustím,
ale nabudúce už nie."
12. SEPTEMBRA 2020
Na telefón urobil dobré zábery.
Natáčal vás pod šatami.
Tieto fotky sú zdrojom.
V septembri 2020 je Dominique Pelicot
zastavený ochrankou za to,
že v supermarkete natáča ženy pod sukňou.
Inšpiroval sa legislatívou zavedenou v Spojenom kráľovstve
a v roku 2018 bol tento čin
vo Francúzsku vyhlásený za nezákonný.
Ochranka zohráva v tomto príbehu veľmi dôležitú úlohu,
pretože ak by netrval na tom, aby žena,
ktorá bola natáčaná bez jej vedomia, podala žalobu
a išla na policajnú stanicu, možno by to nikdy neurobila.
Možno si pomyslela, že tento chlap je čudák, ale to je jedno.
Len pôjdem domov a bude to v poriadku,
zabudnem na tento incident a pôjdem ďalej.
Choďte na políciu, hneď!
Zostaňte tam. Nehýbte sa.
Vážená pani, spolieham sa, že podáte sťažnosť.
Vo francúzskych médiách sa však objavilo video z toho dňa,
na ktorom jasne počuť, ako ochranka hovorí:
"Pani, naozaj musíte podať žalobu, choďte na policajnú stanicu.
Dnes to urobil už štvrtýkrát.
Ste štvrtá, ktorej sa to stalo.
Musíte vzniesť obvinenie. Áno, urobte to."
A ona to urobila, a to umožnilo, viete,
vyšetrovanie, policajné vyšetrovanie.
Zábery vo francúzskych médiách ukazujú,
ako bezpečnostné kamery zachytili Dominiqua
pri používaní tašky so skrytým zariadením.
Takže v tej chvíli bol zatknutý za to, viete,
čo by niektorí ľudia povedali, že je celkom malý sexuálny zločin.
Je to len kvapka v mori v porovnaní s tým,
čo sa dialo za posledných desať rokov.
Neskôr polícia našla v taške, ktorú mal so sebou, foťák,
kameru a niekoľko kondómov.
Dominique Pelicot mal v taške dva telefóny.
Policajný vyšetrovateľ dostal telefóny a na jednom telefóne
ho niečo zaujalo.
V iPhone bola len jedna aplikácia, a to Skype.
Otvoril Skype a začal vidieť všetky tie obrázky,
fotky žien ležiacich v bezvedomí na posteliach
a okolo nich nahých mužov.
Rozhodol sa zavolať svojmu nadriadenému
a v podstate začať vyšetrovanie,
aby sa pokúsil zistiť, čo sa deje.
Všetky Dominiquove digitálne zariadenia z jeho domu boli zhabané.
Na USB kľúči polícia objaví priečinok s názvom: "Zneužívanie".
V ňom našli starostlivo označené priečinky
s viac ako 20 000 videami a fotkami.
Zdalo sa, že ukazujú rôznych mužov, ktorí majú sex s jednou ženou.
V tom čase polícia nevie, čo sa deje.
Nevedia, čo vlastne vidia.
Všimli si, že na každom videu je tá istá žena,
a neskôr si uvedomili, že je to v skutočnosti Pelicotova manželka.
Políciu čakalo dlhé vyšetrovanie,
keďže mala k dispozícii toľko dôkazov.
Kto boli títo muži? Bolo niečo z toho dobrovoľné?
Mohli by sa naozaj pozerať na to,
ako je jedna žena roky vystavená zneužívaniu?
Začali pátrať po živote Dominique a Gisèle Pelicotových.
Žili veľmi súkromným, pokojným životom.
Mali tri deti, vychovali ich v Paríži,
mali sedem vnúčat.
Potom sa na dôchodku presťahovali na juh Francúzska ako typická rodina.
Nie je na nich nič zaujímavé ani pozoruhodné.
Myslím, že vďaka tomu je to veľmi prirodzené.
V každom prípade mali šťastný dôchodok.
Vieme, že mali podľa jej slov celkom šťastné
a naplnené manželstvo.
Pripravoval veľa jedál, vnímala som to ako jeho pozornosť.
Raz v noci ma prišiel vyzdvihnúť na stanicu Avenal
po desiatich dňoch strávených s mojimi vnúčatami.
Jedlo už mal pripravené.
Dva taniere už boli v rúre.
Ja som si dala na zemiaky olivový olej a on maslo,
takže bolo jasné, ktorý tanier je jeho.
Spoločne sme si dali pohár bieleho vína.
Často, keď bol v televízii futbalový zápas,
som ho nechala sledovať samého.
Priniesol mi do postele zmrzlinu, moju obľúbenú príchuť, malinovú.
Povedala som mu: "Aké mám šťastie.
Si láska, naozaj sa o mňa staráš."
Napriek ich zdanlivo idylickému životu
sa objavili náznaky, že niečo nie je v poriadku.
Už v roku 2013, keď sa manželia prvýkrát presťahovali do Mazanu,
mala Gisèle zdravotné problémy,
takže mala problémy so stratou pamäti.
Strácala vlasy, chudla.
Myslím, že najmä strata pamäti
začala širšiu rodinu
upozorňovať na to, že sa niečo deje.
Bol to veľmi nepríjemný, zvláštny pocit,
keď mala pocit, že stráca pojem o čase a stráca svoj život.
Život jej akosi unikal. Preto navštívila troch neurológov.
Myslela si, že má Alzheimera.
Dominique ju v tom čase neuveriteľne podporoval,
Gisèle z toho tak trochu šalela, a premýšľala, čo sa deje.
Ale vedela, že má vedľa seba manžela, ktorý ju veľmi podporuje.
Hovorí jej, že bude v poriadku,
že sa nemá čoho báť.
Nikto jej nedokázal presne povedať, čo sa deje.
Nikto nedokázal myslieť na skutočne nepredstaviteľné
a nikto si nedokázal predstaviť nepredstaviteľné.
A až keď Dominiqua v roku 2020
prichytili pri natáčaní žien pod sukňami,
veci sa zrazu začali dávať do poriadku.
Sú to dva mesiace po tom, čo bol Dominique Pelicot
zatknutý za nátačie pod sukňani v supermarkete.
Gisèle manželovi odpustí,
ale potom ich predvolajú na policajnú stanicu.
Doma spolu strávia normálne ráno
a potom sa odvezú na policajnú stanicu.
Gisèle Pelicotová si v tejto fáze myslí,
že to súvisí s incidentom v supermarkete.
Je tu silný moment, keď Gisèle vidí, ako jej manžela Dominiqua
zavolajú na poschodie a idú ho vypočúvať.
Ona zostane dole, vymenia si pohľad
a v tej chvíli ešte netuší,
že svojho manžela vidí naposledy.
Policajt povedal: "Ukážem vám niekoľko vecí,
ktoré sa vám nebudú zdať príjemné."
Otvoril zložku a ukázal mi fotku.
Bolo ťažké spoznať sa oblečenú v niečom, čo mi nebolo známe.
Potom mi ukázal druhú a tretiu fotku.
Požiadala som ho, aby prestal. Bolo to neznesiteľné.
Bola som bezvládna,
ležala som v posteli a nejaký muž ma znásilňoval.
Môj svet sa zrútil.
Nemôžete prestať myslieť na to,
aké by to bolo byť Gisèle v tej chvíli?
Myšlienka, že by ste sa mohli pozerať na niekoho,
kto pre vás robí všetko, najmä keď ste vo chvíli
slabosti a choroby a cítite sa mu tak vďační.
Až neskôr vyjde najavo, že vás zradili,
a to tým najhorším možným spôsobom. Je to naozaj zlovestné.
Je to aj noc, keď to povie svojim deťom.
Najprv zavolá dcére a povie jej:
"Musím ti povedať niečo hrozné."
A ona jej povie, že jej otec ju dlhé roky znásilňoval
a pozýval neznámych mužov, aby s ňou mali sex,
keď ležala v bezvedomí.
A je to len zemetrasenie, nárazová vlna v rodine.
Prišli sme do mesta Mazan.
Mazan je pomerne pokojné mesto, je veľmi tiché.
Kde nie je čo robiť.
Je známe ako malé provensálske mestečko, kde sa dobre žije.
Blížime sa k miestu, kde ich prinútil zaparkovať autá.
Blízko štadióna, ktorý je priamo tam.
Tu povedal, aby zaparkovali muži, s ktorými sa zoznámil na internete.
Dominique Pelicot prišiel pešo, aby sa s nimi osobne stretol.
Niekedy dokonca prišiel v župane.
Bol v spodnej bielizni, len v župane
a prišiel ich sem vyzdvihnúť, potom išli k domu.
Museli prejsť asi 100 metrov, aby sa dostali do slepej uličky,
kde sa nachádzal dom manželov.
To je ono, je to tu.
Tu sa to všetko odohrávalo v rokoch 2013 až 2020.
Na veľmi pokojnom,
veľmi odľahlom mieste, v peknom dome.
A práve tu sa roky a roky odohrávala táto hororová scéna.
Gisèle bola konfrontovaná s videami, na ktorých jej manžel
a iní muži s ňou mali sex, keď spala.
Vyšetrovatelia musia dať dokopy, ako sa to mohlo stať.
Polícia z týchto videí zistila,
že sa to deje už približne desať rokov.
PARÍŽ 2011
V roku 2011 sú manželia Pelicotovci už takmer 40 rokov
manželmi a žijú v Paríži.
Sú to starí rodičia, ktorí žijú šťastný a pokojný život.
Dominique Pelicot začal variť doma už pred niekoľkými rokmi.
A tak jej so zvráteným potešením hovoril:
"Miláčik, neboj sa, urobím večeru, môžeš si oddýchnuť." Atď.
Pod zámienkou starostlivosti o svoju ženu
ju Dominique začal omamovať.
Pelicot užíval drogu s názvom Temesta...
čo je liek proti úzkosti.
Temesta, inak známa ako lorazepam,
sa používa na liečbu úzkosti a problémov so spánkom.
Dominique jej dával lieky, ktoré mu predpísal lekár jemu.
Rozdrvil liek, zvyčajne tri tabletky,
a primiešal ho do jedla.
Často varil s veľkým množstvom cesnaku, cibule a korenia.
Plné chuti a vône, ktoré zakrývajú chuť a farbu lieku.
Ak sa mu ho nepodarilo dostať do jej jedla pri večeri,
priniesol jej obľúbenú zmrzlinu.
Vysoké dávky lieku Temesta môžu spôsobiť stratu vedomia.
Priniesol mi zmrzlinu do postele. Moju obľúbenú príchuť, malinovú.
Povedala som mu: "Aké mám šťastie.
Si láska, naozaj sa o mňa staráš."
Nikdy som necítila tlkot srdca, nič som necítila.
Musela som sa veľmi rýchlo zosypať.
Lieky spôsobili, že Gisèle upadla do hlbokého spánku podobného kóme.
Ak by ste jej dali Temestu príliš skoro,
zobudila by sa príliš skoro,
a tak všetko muselo byť naozaj načasované.
Na videu je zdokumentovaných niekoľko prípadov,
keď sa Gisèle prebrala a stále si nič nepamätala.
Pelicot vymýšľal, ako ju udržať v bezvedomí.
Na druhý deň som bola unavená viac ako zvyčajne,
ale veľa som pracovala a myslela som si, že je to tým.
Po omámení Gisèle ju Dominique znásilnil.
Toto zneužívanie trvalo dva roky.
V roku 2013 sa manželia presťahovali do Mazanu.
Tam Dominique svoje zločiny ešte vystupňoval.
Začal pozývať cudzích ľudí, aby sa zúčastnili.
Pelicot dal mužom pomerne rozsiahle inštrukcie.
Povedal im, že ak idú autom,
nech zaparkujú v neďalekom športovom centre.
Aby nevzbudili podozrenie susedov.
Povedal im, že si nesmú dávať vodu po holení.
Nemali fajčiť predtým, ako prišli k nemu domov.
Dominque bol pri plánovaní precízny a dôkladný.
Keď prišli, bol stanovený veľmi špecifický postup.
Museli si umývať ruky v horúcej vode, vyzliekať sa v kuchyni
a najmä nesmeli robiť hluk.
A dokonca ich požiadal, aby si zohriali ruky na radiátore,
pretože studené ruky by mohli znamenať, že sa Gisèle zobudí.
Pelicot robil absolútne všetko pre to,
aby sa neprebudila
a nemala žiadne podozrenie, čo sa v noci stalo.
A skutočne si myslím, že sa mu veľmi páčilo,
že dal týmto mužom tento protokol.
Je to: "Mám nad touto osobou kontrolu. Túto osobu vlastním.
Ak sa k nej chcete dostať, musíte urobiť toto,
pretože ja som ochranca."
Je ticho, šepkajú si, aby ju nezobudili.
Je to niekto, kto je doslova v najhlbšom, najhlbšom spánku.
V podstate je ako mŕtvola. Viete, je to telo.
Čeľusť jej akoby spadla na bok a ona chrápe.
Dotýkajú sa jej, robia jej všetky tie hrozné veci a ona sa nehýbe.
Je očividne v bezvedomí a nereaguje.
Často je úplne nahá. Niekedy má vyhrnuté šaty
a stiahnuté nohavičky.
Muži za ňou často prichádzajú,
často masturbujú, aby sa vzrušili. A vidíte mužov...
ako jej strkajú penis do vagíny, do zadku,
do úst bez toho, aby sa s ňou rozprávali.
Sú to scény barbarstva.
Považovali ma za handru, za vrece na odpadky.
Ležím nehybne na posteli a znásilňujú ma.
Konkrétny fetiš sa naozaj prejavuje.
Ide o niečo, čo sa nazýva somnofília, a to je fetiš alebo túžba
mať sex s niekým, kto sa nehýbe a je v bezvedomí.
Niekedy sa to dosť znepokojivo nazýva fetiš spiacej krásky.
Ide o trestný čin. Na túto činnosť si nevyžiadal
súhlas vlastnej manželky.
Rozsah zločinov sa polícii podarilo odhaliť
len vďaka tomu, že Dominique natáčal.
Dominique Pelicot bol skutočne ovplyvnený pornografiou.
Sám seba považoval za filmového režiséra.
Nahráva sexuálne scény alebo scény znásilnenia.
Sú tu videá, ktoré sú na statíve, ale často aj videá z blízkosti.
Môžete počuť, ako ich jej bývalý manžel trochu usmerňuje.
Povedal by ako jemne alebo by o nej použil nejaké vulgárne výrazy,
ako napríklad "strč to do tej kurvy,"
alebo, viete, "je to taká kurva, že si to zaslúži."
Boli tam stovky súborov, fotiek a videí o zneužívaní.
Starostlivo ich ukladal, organizoval a archivoval.
Natáčal videomontáže každého znásilnenia, ktoré bolo spáchané,
a kategorizoval ich podľa sexuálnych scén, dĺžky trvania a dátumu.
Všetky videá klasifikoval rovnakým spôsobom,
ako ich nájdete na pornografických webových stránkach.
Je to niekto, kto veľmi miluje to, čo robí,
ale v skutočnosti to plánovanie, to organizovanie,
je veľmi bohatý svet fantázie,
v ktorom by niekto ako Dominique žil,
je to veľkou súčasťou toho, kým bol.
Musel na to myslieť celý čas.
V priebehu rokov sa Dominique začal obzerať po iných miestach.
Obrátil pozornosť na svoju vlastnú dcéru Caroline.
Medzi týmito tisíckami fotiek
bolo aj niekoľko jej fotiek v otcovom katalógu.
Viaceré z nich boli vymazané,
ale digitálni experti polície ich obnovili.
Dominique Pelicot na internete zdieľal inú fotku jej a jej matky
s naozaj ponižujúcimi komentármi na ich adresu.
Bola tam aj fotomontáž, na ktorej vychádzala
spolu s matkou z kúpeľne
a ktorá mala názov: "Moja kurva a jej dcéra".
Našli sa aj fotky Pelicotových neviest.
Našli sa fotky, nie spiace, ale fotky,
na ktorých sú pri plnom vedomí,
urobené skrytými kamerami v kúpeľni,
keď vystupovali zo sprchy, z vane, nahé.
Takže je tu Gisèle Pelicotová a všetka tá hrôza, ktorú prežila,
ale sú tu aj dcéra a nevesty.
Bol to oportunista. Bol to neustály voyér.
Dominique tento tajný život skrýval takmer desať rokov.
Keď robili psychiatrické vyšetrenia,
nezistili žiadne skutočné duševné choroby
ani vážne duševné poruchy.
Má však dve identity.
Potreboval sa vedieť rozdeliť,
aby sa mohol ukázať a správať sa ako milujúci manžel,
aby sa mohol správať ako milujúci otec,
aby naozaj mohol slúžiť svojmu vyššiemu cieľu.
Celé roky dokázal manipulovať
všetkými okolo seba, svojimi deťmi, ich priateľmi,
manželkou, bez toho, aby tušili, čo sa deje.
Päťdesiat rokov som žila s mužom,
o ktorom by ma nikdy nenapadlo, že by mohol byť schopný tohto.
Pre mňa to bol niekto, komu som úplne dôverovala.
Klamanie pokračovalo, keď sa Gisèlin zdravotný stav zhoršoval.
Znamenia tam boli,
ale nikdy som nevedela, ako ich rozlúštiť.
Vidí, že sa naozaj obáva o svoje zdravie, chudne.
Ide s ňou k doktorom.
Veľmi dobre vie, čo sa deje, a napriek tomu nič nepovie.
Je to také zlovestné. Je to takmer ako nočná mora.
Veci, ktoré považovala za prejav lásky v období slabosti jej života,
bol v skutočnosti spôsob, akým bol schopný páchať tieto zločiny.
Dominique riadil kampaň zneužívania a spútal sieť lží.
Ale nekonal sám.
Môj vzťah k tomuto prípadu sa obmedzuje
na 20 minút,
keď som bol 20 minút v dome Pelicotovcov.
Policajné vyšetrovanie videí
odhaľuje rozsah zneužívania Gisèle.
Napočítali takmer 200 prípadov údajného znásilnenia,
ktorého sa mal dopustiť Dominique Pelicot a 72 ďalších osôb.
Podarilo sa im identifikovať 50 mužov.
Trápi ma, že neviem vysvetliť,
ako som sa do tejto situácie dostal.
Stretol som sa s Pelicotom, čo bol pre mňa výbuch v živote.
Je to úplný prierez spoločnosťou.
Ich vek sa pohybuje od 26 do 74 rokov.
Je tu aj hasič, novinár na voľnej nohe
a niekoľko dôchodcov.
Vojak, ošetrovateľ, väzenský dozorca, pekár.
Máte mužov, ktorí sú nezamestnaní a ktorých Pelicotov právnik
skutočne označil za: "pánov priemerných".
Traja z obžalovaných pochádzajú zo samotného Mazanu,
vrátane suseda Pelicotovcov.
Jedného z nich Gisèle skutočne spoznala,
keď ju odviezli na policajnú stanicu.
Občas som ho vídala v pekárni, zdravila som sa s ním.
Raz navštívil ich dom
a predstieral, že ide za Dominiquom kvôli bicyklu.
Rád bicykloval a mal veľa priateľov cyklistov.
Predtým, ako sa vrátil,
aby údajne sexuálne zneužil Gisèle Pelicotovú,
prišiel do jej domu, aby ju videl na vlastné oči.
Nikdy som si nemyslela, že ma príde znásilniť.
Sused toto obvinenie popiera.
Pri iných príležitostiach povedal mužom, ktorí ju chceli vidieť
pred príchodom do domu, aby sa s nimi stretli v supermarkete,
alebo im poslal jej fotky či videá,
aby videli, viete, ako vyzerá, než sa objavia.
Profil násilníka nie je niekto,
koho stretnete neskoro večer na parkovisku.
Násilník môže byť aj v rodine alebo medzi kamarátmi.
Muži cestovali do Mazanu zo vzdialenosti až 60 kilometrov.
Dominique našiel spôsob náboru.
Keď polícia začne vyšetrovanie, položia si otázku:
"Ako boli títo muži pozvaní do Pelicotovho domu?"
Zistia, že používa tú webovú stránku.
Dominique sa prihlásila na francúzsky čet s názvom Coco.
Bola to akási reklama na zoznamku,
kde používatelia mužského pohlavia mali svoje účty v modrej farbe,
ženy v ružovej, ale aj páry boli v ružovej.
Zvonku vyzeral veľmi neškodne,
ale vo vnútri bol úplne iný.
Za detským rozhraním mala
četovacia miestnosť temnejšiu povesť.
Veľmi známa webová stránka spojená s množstvom trestných činností.
Akési voľné fórum, kde sa stretávajú pasáci,
obchodníci so zločincami, kupci sexu.
Práve možnosť zobrazovať sexuálny intímny obsah
žien, chatovanie o ženách,
aj tým najsexistickejším dehumanizujúcim jazykom.
Coco umožňoval používateľom skryť svoju skutočnú identitu.
Dominique Pelicot používal pseudonym
a založil čet s názvom "Bez jej vedomia".
Toto je diskusné fórum,
ktoré sa v podstate týkalo sexuálneho zneužívania na základe obrazu.
Tam pozval mužov, aby sa k nemu pripojili a písali si.
Jeho prezývka bola "pár, ktorý hľadá muža pre ženu".
A na tejto stránke začne zverejňovať fotky svojej ženy v spodnom prádle
a povie: "Ja a moja žena máme záujem o sex vo trojke.
Chceš sa pridať?"
Rozhovor pokračoval v súkromí, niekedy cez správ alebo cez Skype.
Preto žiadal mužov o fotky ich tváre a genitálií.
Na oplátku poslal fotky svojej manželky.
Polícia tvrdí, že Dominiqueove správy boli jasné.
Pozval mužov, aby znásilnili Gisèle, keď bola v bezvedomí.
Z jedného z inzerátov vieme, že skutočne napísal:
"Hľadám niekoho, kto by zneužil moju spiacu manželku.
Si ako ja, máš rád mód znásilnenia?"
Jeden z obžalovaných prvýkrát hovorí na kameru.
Tvrdí, že bol oklamaný.
Musím povedať, že ma pozval k sebe domov.
Prostredníctvom triku,
ktorý vymyslel na četovacej stránke Coco.
Ak nájde úchyla, povie mu, že svoju ženu zdrogujem,
lebo vie, že to prijme,
ale keď sa stretne s niekým normálnym,
použije trik. V mojom prípade to bol trik.
Hovorili sme spolu jeden večer predtým ale ja som sa nehral,
pretože som zistil, že bol veľmi zameraný na sex,
zatiaľ čo ja som chcel hovoriť o priateľstve, spoznať sa atď.
Nasledujúci deň sa nevzdal.
Zmení taktiku a ponúkne možnosť priateľského vzťahu.
A tak mu verím, že je hovorcom svojej manželky,
a keď mi povie, že jeho manželka súhlasí, verím mu.
Nikdy, ani na sekundu som nedala súhlas
pánovi Pelicotovi alebo tým ostatným mužom.
Spáchali znásilnenie.
Ani na chvíľu si títo muži nepovedali:
"Je niečo nesprávne?"
Myslím, že Dominique si užíval to, čo bolo v podstate
naozaj zlovestným náborom, hľadaním tých správnych ľudí,
a dokázal využiť online priestor
ako veľmi šikovný proces filtrovania
na nájdenie týchto partnerov v zločine.
Jednou z otázok, ktoré ma pri informovaní
o tomto procese naozaj zaujali,
je, koľko mužov Pelicot oslovil,
ktorí povedali nie, ale nenahlásili to?
Tým, že je online, sa akosi stráca akákoľvek forma zodpovednosti.
Môže tiež zbaviť ľudí citlivosti voči škodám, ktoré spôsobujú.
Dominque hľadal mužov,
ktorí by mu pomohli posunúť jeho zločiny o krok ďalej.
Jediný muž, ktorý nie je obvinený zo znásilnenia
v prípade Gisèle Pelicotovej je Marechal.
Je tiež známy ako žiak Dominiqua Pelicota.
Jean-Pierre Marechal a Dominique sa stretli na Coco.
Marechal, vodič nákladného auta na dôchodku, sa od Pelicota naučil,
ako zdrogovať vlastnú manželku, a naozaj pozval Dominiqua Pelicota
k sebe domov, aby ju znásilnil.
A použil rovnakú techniku sedatív, akú Pelicot používal na Gisèle.
Dominique Pelicot išiel do Marechalovho domu
a spoločne znásilnili jeho ženu, keď bola v bezvedomí.
Na súde sa obaja muži priznali,
že počas piatich rokov zdrogovali a znásilnili manželku Jean-Pierra.
Myslím, že sa mu to páčilo.
Myslím, že sa mu páčila myšlienka učiteľa a žiaka.
Myslím si, že Dominique sa snažil
nájsť podobných ľudí, ktorí by sa zapojili do rovnakej činnosti.
Desať rokov zneužívania sa skončilo, keď bol Dominque v 2020 zatknutý.
O štyri roky neskôr sa začína jeden
z najšokujúcejších procesov v dejinách Francúzska.
Je to veľmi napätá atmosféra.
Dominique Pelicot zastáva pozíciu, že, viete: "som vinný.
Priznal som sa ku všetkému.
Všetci to vedeli a ja som násilník a oni sú tiež násilníci."
Ak obvinený popiera znásilnenie alebo vniknutie do tela,
súd rozhodne o premietnutí videozáznamov.
Štyri roky po tom, čo sa Gisèle prevrátil svet naruby,
sa v Avignone začína súdny proces
s násilníkom Dominiqua Pelicota a ďalších 50 obžalovaných.
Každý deň prichádza na súd s potleskom.
Gisèle pozdravujú zástupcovia verejnosti a svetových médií.
Jedným z dôvodov, prečo sa tomuto prípadu venuje toľko pozornosti,
je odvaha Gisèle, ktorá sa vzdala svojho práva na anonymitu.
Vďaka tomu mohli byť svetové médiá
prítomné na súdoch, aby si vypočuli tento proces
a informovali o ňom zvyšok sveta.
Procesy týkajúce sa sexistického a sexuálneho násilia vo Francúzsku
sa zvyčajne konajú za zatvorenými dverami.
Keď otvoríte dvere takejto skúške,
viete, že váš život bude odhalený.
Viete, že celý váš život bude predmetom skúmania,
takže je to veľmi odvážny krok.
Chcela som, aby všetky ženy, ktoré sa stali obeťami znásilnenia,
mohli povedať: "Urobila to pani Pelicotová.
Aj my to dokážeme."
Keď vás znásilnia, je to hanba
a nemáme hanbiť my. Majú sa hanbiť oni.
Každý deň prichádzajú na tento súd novinári z celého sveta,
z Anglicka, Španielska, dokonca z Brazílie, Spojených štátov,
z Austrálie až po Japonsko.
Mám pocit, že tento proces hovorí ku každému na celom svete.
Pozornosť, ktorej sa Gisèle dostalo v dôsledku tohto prípadu,
sa nedá prirovnať k ničomu, čo kedy v živote zažila.
Je babičkou a bývalou manažérkou logistiky
a zrazu začala zastupovať všetky ženy,
ktoré boli niekedy sexuálne napadnuté. Tento vzor odvahy.
Na súde Gisèle Pelicotová prechádza okolo 50 mužov,
z ktorých niektorí sú v kuklách
a obvinení z toho, že ju znásilnili, keď ležala v bezvedomí.
Za mnou je tlak všetkých osôb
a ja cítim, že sa mi snažia svojimi otázkami podraziť nohy.
35 z 50 mužov popiera znásilnenie Gisèle.
Jedným z problémov pri stíhaní tohto prípadu je,
že súhlas nie je zahrnutý do právnej
definície francúzskeho zákona o znásilnení.
Je potrebné preukázať, že obvinený mal úmysel
znásilnenie skutočne spáchať.
Niektorí povedali: "V ten deň som neodišiel z domu
s úmyslom znásilniť ženu, a preto nie som násilník."
Niekoľko z nich povedalo, že si najprv mysleli, že je mŕtva,
ale nejako sa im podarilo zmieriť sa s tým v hlave
a pokračovať v tom, čo plánovali urobiť.
Iní majú pocit, že sú vlastne obeťou tohto zločinu.
Tento obžalovaný popiera obvinenie zo znásilnenia.
Nemôžem sa zmieriť s tým, že som išiel s úmyslom znásilniť.
Nemôžem sa zmieriť s tým, že som násilník. Som dieťa týranej ženy.
Hneď ako som Pelicota uvidel v jeho dome,
z tohto muža išiel strach.
Prebudilo to vo mne traumatickú spomienku,
ktorá vo mne pretrváva od detstva
a ktorá ma vydesila natoľko, že som stratil všetku súdnosť
a poslúchol som jeho pokyny a príkazy.
Keď som prišiel, žena už spala.
A ja žiadam o povolenie. Začnem sa jej dotýkať a ona sa pohne.
V duchu si teda hovorím, že je to scéna,
ktorú opísal, ona sa len pretvaruje.
A potom ma požiada, aby som urobil to a to.
Povedal mi, aby som jej zasunul prst do vagíny.
Dokonca som neovládal ani svoje prsty.
Pani Pelicotová sa v našom scenári stala obeťou znásilnenia.
Pokiaľ ide o mňa, bol som obeťou teroru. Sme dve obete.
Je tu jeden predátor a dve obete.
Mnohí povedia súdom, že niečo nebolo v poriadku,
všetko, čo som chcel urobiť, bolo odísť, a ja som nerozmýšľal.
A tak majú všetky tieto argumenty, ale nikoho nenapadlo zavolať políciu.
Tento obžalovaný tvrdí,
že Gisèle si musela všimnúť známky zneužívania.
Ťažko sa mi počúva, keď pani Pelicotová hovorí,
že si myslela, že žije s dokonalým mužom.
Nie, všimla si veci, ale z lásky sa obrátila na druhú stranu.
Je to odkaz ženám.
Aj keď ste zamilovaní, nič neodpúšťajte.
Obviňovanie obetí, ktoré sa často
vyskytuje v prípadoch sexuálneho zneužívania,
je vždy spochybňované a obete sú nejakým spôsobom vinné.
Právnici obhajoby sa jej pýtajú, či má rada trojku
alebo swing.
Bez ohľadu na to, koľko fotiek a videí môže ukázať o tom,
čo sa stalo, stále sa ju snažia z toho obviniť.
Poznámky, ktoré sme počuli
v argumentoch obhajoby, boli archaické
a svedčia aj o vrchole mizogýnie a maximálnom pohŕdaní ženami.
Niektorí obžalovaní používali argumenty: "No, Dominique Pelicot,
manžel dal svoj súhlas,"
ako keby manželka bola konečným majetkom svojho manžela.
Zatiaľ čo mnohí považovali argumenty
obhajoby za hlboko mizogýnne,
tento obžalovaný zastáva opačný názor.
Som veľmi feministický človek.
Som možno citlivejší na feminizmus ako mnohé feministky,
ktoré sa nazývajú feministkami.
Dominique sa od začiatku ku všetkému priznal.
Tvrdí tiež, že všetci obvinení prítomní
v miestnosti o všetkom vedeli.
Vedeli, že bude zdrogovaná a že spí.
A všetci vedeli, prečo prišli.
Neviem si spomenúť na iný súdny proces
vo Francúzsku alebo kdekoľvek inde na svete,
kde by sa v prípade znásilnenia nachádzalo toľko dôkazov,
a viete, Gisèle Pelicotová má týmto
zvláštnym spôsobom dokonalý súdny proces,
pretože na rozdiel od mnohých iných žien
má dôkazy o tom, čo sa jej stalo.
Po Gisèlinom naliehaní sudca rozhodne,
že videá sa budú na súde sprístupňovať.
Keď sa v súdnej sieni premietali prvé videá,
v miestnosti bolo cítiť nepokoj,
pretože nebolo ľahké pozerať sa, keď bola obeť tri metre od vás.
Radšej som si nepozrel všetky,
pretože niektoré z nich boli nad moje chápanie.
Keď sedíte v súdnej sieni
a vidíte jedno video za druhým,
na ktorom žena hlboko chrápe a hlasno sa ozýva v súdnej sieni.
V tej chvíli nebola ľudskou bytosťou
a myslím si, že to naozaj otriaslo mnohými ľuďmi,
ako muži vnímajú ženy.
Počas tohto procesu bolo niekoľko
veľmi silných momentov, ale aj ťažkých chvíľ.
Myslím na to, keď Gisèle Pelicotová prvýkrát prehovorila.
Zvyšok súdnej siene úplne zmĺkol.
Ako povedala Gisèle Pelicotová,
chcela sa obrátiť priamo na svojho bývalého manžela.
Toľkokrát som si povedala: "Aké mám šťastie,"
že ťa mám po svojom boku.
Ako si ma mohol tak zradiť?
Ako si mohol priviesť týchto cudzích ľudí do mojej spálne?
Som žena, ktorá je úplne zničená.
Neviem, či mi celý život bude stačiť na pochopenie.
Ich dcéra Caroline. Má pocit, že je zabudnutou osobou tohto procesu,
pretože polícia našla dve fotky,
na ktorých leží na posteli v spodnej bielizni,
ktoré nepozná. Keď si dá dve a dve dohromady,
je presvedčená, že bola tiež zdrogovaná a zneužitá
Dominique súdu povedal, že fotky svojej dcéry urobil len preto,
lebo ho vydierali, ale žiadne ďalšie vysvetlenie neposkytol.
Popiera, že by ju niekedy zdrogoval
alebo sa jej dotýkal, ale Caroline je presvedčená, že klame.
Zčervená. Je frustrovaná.
Kričala naňho: "Si klamár.
Zomrieš sám."
Myslím, že dúfala, že sa jej podarí uzavrieť tento súdny prípad.
Ale je s ňou veľa nevyriešeného.
Pri vyšetrovaní tohto prípadu
polícia zistí, že Dominiquova trestná činnosť siaha ďalej,
než sa pôvodne predpokladalo.
Vyšlo najavo, že Dominique Pelicot
je potenciálne spojený s najmenej dvoma ďalšími zločinmi.
Ide o odložené prípady z 90. rokov.
V roku 1999 sa v Paríži pokúsil znásilniť realitnú agentku
a na základe zhody DNA
sa Pelicot priznal, že sa na tomto trestnom čine podieľal.
V prípade Sophie nemáme dôkaz,
že to bol Dominique Pelicot.
V týchto dvoch prípadoch sú však prvky modus operandi
úplne identické.
Dve ženy, ktoré pracujú ako realitné maklérky, mladé, asi 20-ročné,
ktoré ukazujú byt, sú napadnuté nožom,
napadnuté, uspané buď liekom, alebo sedatívami, aby zaspali.
Tieto prípady sa môžu zdať prepojené,
ale z právneho hľadiska nemajú žiadnu súvislosť.
Vyšetrovanie týchto dvoch a ďalších prípadov pokračuje.
Polícia predpokladá, že Dominique môže byť spojený
s najmenej piatimi ďalšími nevyriešenými zločinmi.
Gisèle Pélicotová sa zapísala do histórie.
Zanecháva odkaz pre nás všetky ženy.
Dnes je skutočným symbolom boja proti sexuálnemu násiliu.
Na miestnej úrovni, ale aj vo Francúzsku,
v Európe a na celom svete.
Tento proces mal obrovský vplyv na francúzsku spoločnosť.
Na znak solidarity s Gisèle Pelicotovou
sa konalo veľa protestov.
Chcela by som sa poďakovať všetkým ľuďom,
ktorí ma podporovali od začiatku tejto skúšky.
Tento impulz sa ma hlboko dotkol, čo mi dáva zodpovednosť.
Vďaka vám všetkým mám silu bojovať až do konca.
Tento súdny proces je zúčtovaním s Francúzskom a zákonom o súhlase,
ale zároveň umožňuje ženám povedať: "Pozrite, sme tu, aby nám verili."
Viete: "Aj keď ide o obťažovanie na ulici,
je to, viete, nevhodný dotyk v klube.
Hovoríme o tomto. Hovoríme, že sa to deje."
Gisèle sa postaví a povie:
"Počúvajte nás, keď hovoríme, čo sa deje."
Tu žiadajú od vlády 140 nových opatrení
na boj proti násiliu páchanému na ženách.
Žiadajú, aby sa verilo všetkým obetiam.
Odvolávajú sa totiž priamo na prípad Gisèle Pelicotovej.
94 percent prípadov znásilnenia je zastavených skôr,
ako sa dostanú pred súd,
takže to znamená, že vo Francúzsku sú stovky a tisíce žien,
ktorým sa nedostalo spravodlivosti za to, čo sa jej stalo.
Naozaj dúfame, že by to mohlo zmeniť situáciu v boji
proti kultúre znásilnenia a sexuálnemu násiliu vo Francúzsku.
Pre miestnych obyvateľov Mazanu bol tento prípad obzvlášť pálčivý.
Myslím si, že bude pred a po tomto prípade, aspoň v to dúfame.
Vidím to na ženách, s ktorými pracujeme,
že im to dodáva odvahu.
Gisèle je impozantná žena, veľmi silná a odvážna.
Ukázala nám, že by sme sa nemali hanbiť
a že aj my môžeme odmietnuť túto hanbu,
tento pocit viny, ktorý cítime.
Latika a Marion sa rozhodnú
zorganizovať pochod v Mazane na podporu Gisèle.
Gisèle to tak dojalo,
že na druhý deň prišla navštíviť združenie.
Stretnutie s Gisèle mi dodalo odvahu znovu otvoriť svoj prípad.
Predovšetkým bojovať a povedať si,
že byť obeťou neznamená byť slabá.
Môžeme držať hlavy vysoko.
Môžeme obviňovať bez pocitu hanby, to je dôležité.
A to je to, čo ukázala.
Mnohé ženy dúfajú, že význam tohto prípadu
vo Francúzsku bude spočívať v zmene zákona.
Nie je to teda tak, že právnici musia preukázať úmysel znásilniť ženu
a v skutočnosti sa to stáva formou, že musíte potvrdiť pozitívny súhlas.
V decembri 2024 boli po historickom procese
všetci muži obvinení zo znásilnenia
Gisèle Pelicotovej uznaní za vinných.
Mužom boli udelené rôzne tresty.
Dominique Pelicot dostal maximálny
možný trest podľa francúzskych zákonov, teda 20 rokov.
Myslím, že na meno Gisèle Pelietová nikdy nezabudneme.
Stala sa ikonickou postavou sily
a niekým, kto skutočne spochybnil mýty o znásilnení,
ktoré sa v roku 2024 stále tradujú.
Myslím si, že tento prípad má tú zásluhu, že ukazuje, že násilníci
sú v našej spoločnosti všade, a tak trochu sa vyhýba tomu,
čo bolo všeobecne rozšírenou predstavou,
že násilník je nejaké monštrum, ktoré je vyobcované zo spoločnosti.
Zverejnením tohto procesu
Gisèle Pelicotová od začiatku tvrdila,
že chce, aby hanba zmenila stranu.
Ale robí to aj preto, aby sa spoločnosť zmenila.
Aby sa zmenili postoje a aby sa zmenil aj zákon.
Znásilnenie sa teda vníma inak. Aby ľudia mohli slobodne hovoriť
a obete sexuálneho násilia sa s ňou mohli stotožniť.
A aby to slúžilo ako ponaučenie pre všetkých vo Francúzsku,
ale aj na celom svete.
Nakoniec myslím na nepovšimnuté obete,
ktorých príbehy často zostávajú v tieni.
Chcem, aby ste vedeli, že bojujeme za to isté.
Chcel by som vyjadriť svoju hlbokú vďaku všetkým ľuďom,
ktorí ma počas tejto ťažkej skúšky podporovali.
Preklad titulkov: Ivana Laskova Iyuno