Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫יש לי סיפור לספר לכם.‬
‫זה סיפור חג מולד.‬
‫- חג מולד אקס-טרה שמח -‬
‫אני קייט.‬
‫זאת אני לפני 20 שנה בערך.‬
‫מיד אחרי שסיימתי את הקולג',‬ ‫קיבלתי עבודה במשרד אדריכלים מדהים בבוסטון.‬
‫התכוונתי לשנות את העולם.‬
‫ואז העולם שלי השתנה כשרקדתי במסיבה‬
‫עם סטודנט לרפואה בשם אוורט.‬
‫היינו מטורפים אחד על השני.‬
‫אותה אהבה ראשונה,‬ ‫והתחושה שאתם מרחפים באוויר,‬
‫ואפילו לא מסוגלים לחשוב.‬
‫זה קרה לכולנו.‬
‫אז כשאוורט חזר הביתה לפתוח את המרפאה שלו,‬ ‫נסעתי איתו, כמובן,‬
‫לעיירת הולדתו הקסומה ששמה "וינטרלייט".‬
‫ברצינות, זה כאילו שהוא גדל בנר ריחני.‬
‫היה קשה מדי לעזוב.‬
‫התחתנו, ילדנו ילדים,‬
‫וגיליתי שרופאים בעיירות קטנות‬ ‫באמת נשואים לעבודה שלהם.‬
‫זה היה כמו להיות אם חד-הורית‬ ‫עם טבעת נישואים.‬
‫והקריירה שלי כאדריכלית?‬
‫תפנית בעלילה.‬ ‫במקום זאת, הפכתי לשיפוצניקית.‬
‫הילדים גדלו.‬
‫אוורט ואני התרחקנו.‬
‫לא נהנינו יותר.‬
‫וכל העניין של "אני אשנה את העולם"?‬
‫- ברוכים הבאים לווינטרלייט‬ ‫הלב של ורמונט -‬
‫בעצם, תנו לי פשוט להציג לכם את הסיפור.‬
‫- 17 בדצמבר -‬
‫טוב, אז אתם בטוחים שאתם רוצים להתגרש?‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו משוכנעים, כן.‬
‫טוב, כראשת העיר של וינטרלייט‬ ‫וכחברה שלכם, אני חושבת שזו טעות.‬
‫כריסטינה, להתגרש זה לא אומר‬ ‫שנפסיק להיות צוות.‬
‫מבחינה חוקית זה די ככה.‬
‫אנחנו אפילו לא קוראים לזה "גירושים".‬ ‫אנחנו "נפרדים באופן מודע".‬
‫כן, אנחנו פרודים כבר חודשים,‬ ‫והרבה יותר מאושרים.‬
‫זו דרך בריאה יותר לחשוב על סיום נישואים.‬
‫אפשר רק לא לפרסם את זה?‬ ‫את מכירה את האנשים בעיר הזאת.‬
‫תודה.‬ ‫-מאפינס?‬
‫אתם לא יכולים להתגרש על בטן ריקה.‬
‫נחמד.‬ ‫-תודה, באק.‬
‫לא שמעת? הם לא קוראים לזה ככה.‬
‫הם קוראים לזה "נפרדים באופן מודע".‬
‫וואו.‬ ‫-מה כל כך מצחיק בזה?‬
‫חשבתי שאתם מתגרשים.‬ ‫-לא. הם "נפרדים באופן מודע".‬
‫אה, ברצינות?‬
‫חבר'ה, גירושים לא חייבים להיות דבר נוראי.‬
‫הם כן.‬
‫חברים, זה אכן חג המולד הראשון שלנו בנפרד,‬ ‫אבל עדיין נבלה אותו יחד.‬
‫כן.‬ ‫-נכון? כמשפחה. כרגיל.‬
‫כן. אנחנו נעשה את כל הפעילויות המסורתיות‬
‫של משפחת הולדן.‬ ‫-נכון.‬
‫נאכל את ארוחת חג מולד‬ ‫ואת כל הארוחות ביחד ב"ספינת האם".‬
‫צריך פשוט לעבוד על זה.‬
‫נקפיד על כנות מוחלטת,‬
‫ונתחיל את כל המשפטים שלנו במילים,‬
‫"אני מרגיש/ה."‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫לא.‬
‫בסדר, קדימה, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫אפשר להזמין כאן.‬
‫היי!‬ ‫-טוב לראותך שוב.‬
‫סליחה שאיחרתי. נתקעתי בהצגת בית למכירה.‬
‫היי.‬
‫הצגת בית זעיר למכירה, הוא לא מתאים לכולם.‬
‫במיוחד לכל מי שגובהו מעל מטר וחצי.‬
‫אז איך הייתה הפגישה עם כריסטינה?‬ ‫-זה היה סוג של אירוע פומבי.‬
‫אבל למה כבר אפשר לצפות‬ ‫אם מתגרשים בבית קפה?‬
‫אז סיפרת לאוורט שאת עוברת?‬
‫לא בדיוק.‬
‫חשבתי שיש לכם מדיניות של כנות מוחלטת?‬
‫כן, פשוט לא בעניין הזה.‬ ‫אני גם לא אספר לילדים.‬
‫זה חג המולד האחרון שלנו בבית הזה,‬
‫ואני רוצה שהוא יהיה מאושר.‬
‫קשה להאמין שאת מוכרת את ספינת האם.‬
‫אפריל, יש לי עבודה שמחכה לי.‬ ‫אני צריכה שתתמכי בי.‬
‫אחותי, את מבקשת ממני להיות לא אנוכית,‬
‫שזו בקשה גדולה.‬
‫אחותי, אני תקועה בעיירה הזאת מחצית מחיי.‬ ‫ומה עשיתי כל הזמן הזה?‬
‫גידלתי ילדים?‬
‫שברת את תקרת הזכוכית‬ ‫בעולם השיפוצניקים המובחרים?‬
‫כן, ובניתי חוות תולעים בתמורה למאפים.‬
‫גייב מסיים את התיכון השנה,‬
‫וסיינה כבר בקולג'.‬
‫זו ההזדמנות שלי לעזוב.‬
‫הגמדים הקטנים של סנטה הגיעו!‬
‫הזמנת את האבות של אוורט?‬ ‫-ברור. יש לנו משמורת משותפת.‬
‫היי.‬
‫הנה קייטי שלנו.‬
‫קייטי-פטייטי.‬
‫שלום.‬
‫אפריל, תמזגי לי בנדיבות.‬ ‫-בשמחה.‬
‫לא ידעתי מה את מבשלת, אז הבאתי תבשיל בטטה.‬
‫זה כל כך נחמד מצידך. עכשיו יש לנו שניים.‬
‫אל תנסה להתעלות על קייט בחג המולד.‬
‫או בחג הפסחא.‬
‫היי, סבא וסבא.‬ ‫-היי.‬
‫טוב לראותכם.‬
‫אתה גבוה יותר בכל פעם שאנחנו רואים אותך.‬ ‫-באמת?‬
‫לדעתי, אתם נמוכים יותר‬ ‫בכל פעם שאני רואה אתכם.‬
‫בגלל זה אף אחד לא אוהב מתבגרים.‬
‫אה.‬
‫זה הם. הם יהיו כאן בעוד כמה דקות.‬
‫הם?‬ ‫-כן, חכי ותראי.‬
‫אוקיי.‬
‫את צריכה עזרה?‬
‫מותק!‬ ‫-היי.‬
‫היי. אוקיי. בסדר.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי, נייג'ל.‬ ‫-היי!‬
‫נעים... אה, כן.‬
‫היי.‬
‫אוקיי.‬
‫נייג'ל, אתה מכיר את אמא שלי, קייט.‬
‫כן.‬ ‫-אלה סבא וסבא שלי, מייק ודריל.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫זו הסנדקית שלי, אפריל.‬ ‫-שלום.‬
‫וזה, אוקיי, וואו,‬ ‫האח הלא כל כך קטן שלי, גבריאל.‬
‫מה? כולם, זה נייג'ל.‬
‫שלום!‬ ‫-היי, נייג'ל.‬
‫אני שמח מאוד להכיר את כולכם.‬ ‫חבל שלא הבאתי משהו.‬
‫רגע, כן הבאתי משהו. הבאתי שרביט!‬
‫קסם חג המולד!‬
‫אתה באמת מסתובב עם שרביט?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫השתמשתי בו כדי להטיל כישוף‬ ‫על הגברת היפה הזאת.‬
‫וינגרדיום לוויוסה!‬
‫וינגרדיום לווי...‬ ‫-אוקיי.‬
‫בואו ניכנס.‬
‫כן. אוקיי.‬
‫זה היה טוב.‬
‫אתה צריך עזרה?‬
‫הוא מסתדר, אל תדאגי.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫וואו.‬ ‫-איפה קייטי?‬
‫אני רק חייב לומר שאני עדיין המום‬ ‫מהדמיון המדהים ביניכן.‬
‫כולם תמיד אומרים את זה,‬ ‫ואני פשוט לא רואה את זה.‬
‫אנחנו בכלל לא דומות.‬
‫אז נייג'ל, גם אתה לומד באוקספורד,‬ ‫או באוניברסיטה אחרת?‬
‫לא. נייג'ל לא לומד בקולג'.‬ ‫-אמא.‬
‫אבל הוא לא.‬
‫פשוט הסתכלתי על הסמל שעל הז'קט שלך.‬
‫מה כתוב עליו? "גריפין-דאף"?‬
‫"גריפינדור".‬
‫כן. נייג'ל עובד במשרה מלאה‬ ‫כמדריך טיולים של "הארי פוטר".‬
‫זאת עבודה?‬
‫מסתבר.‬ ‫-הוא ממש טוב בזה.‬
‫כן. אני הכי טוב בזה. אני יודע "לחשננית".‬
‫סיינה סיפרה לי שיש לכם‬ ‫כמה מסורות חג יוצאות דופן.‬
‫כן, שאני מחרים אותן השנה.‬
‫זה הקטע שלך, אמא.‬ ‫אז תכייפי לך עם זה. אוקיי?‬
‫תיהני.‬
‫אז מה המסורות האלה?‬
‫אנחנו מכינים מתנות בעבודת יד‬ ‫ומחליפים אותן.‬
‫כן. מתנות בעבודת יד מגיעות מהלב.‬
‫בניגוד למתנות אמיתיות, שמגיעות מאמזון.‬
‫וקייט לא קונה קישוטים.‬
‫הכול עשוי מפופקורן ואצטרובלים.‬
‫אנחנו מכינים קישוטים‬ ‫מחפצים ממוחזרים או מצויים.‬
‫מה עם הציפורים?‬ ‫-אני מתה עליהן.‬
‫אנחנו מכינים ציפורי אוריגמי,‬ ‫וכותבים עליהן משהו שאנחנו אסירי תודה עליו.‬
‫זה נשמע מקסים.‬
‫זו דרך אחת לנסח את זה.‬
‫"מביך" זו דרך אחרת.‬
‫מה עם הספר? זה לא מוזר.‬ ‫-נכון.‬
‫בערב חג המולד, אמא ואבא‬ ‫קוראים לנו מספר הזיכרונות המשפחתי.‬
‫אויש.‬ ‫-זה ממש חמוד.‬
‫אגב, אוורט מוסר ד"ש. הוא רצה לבוא,‬ ‫אבל יש לו מטופל של הרגע האחרון.‬
‫נשמע כמו בטי. תמיד עובד.‬
‫מי זאת בטי?‬
‫ההורים שלי קוראים זה לזה "בטי" ו"אל".‬ ‫אל תשאל.‬
‫אני מצפה לפגוש אותו. ואת החברה החדשה שלו.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-אאוץ'! למה בעטת בי הרגע?‬
‫אל תכריז על זה.‬
‫היא מסתכלת עליי.‬ ‫-אל תיצור קשר עין. תביט הצידה.‬
‫קייט, קראתי על האנרגיה הגיאותרמית הזאת.‬
‫אשמח לשמוע את דעתך על זה.‬ ‫-לא, אתה לא. נייג'ל?‬
‫נייג'ל? אני עדיין יכולה לראות אותך.‬
‫נייג'ל?‬
‫נייג'ל. לא, נייג'ל.‬
‫שפוך.‬
‫אבא לא סיפר לך?‬
‫מה אבא לא סיפר לי בדיוק?‬
‫שהוא יוצא עם מישהי.‬
‫לא, הרגע נפגשתי עם אבא שלכם.‬ ‫אם הוא יוצא עם מישהי, הוא היה אומר לי.‬
‫אוקיי, אז אוורט יוצא עם מישהי. אז?‬
‫אתם ידעתם על זה?‬
‫גילינו בטעות.‬
‫נשבענו לשמור על סודיות,‬ ‫שאת יודעת שאני שונא, נכון?‬
‫ושניכם ידעתם?‬
‫כאילו, אני הבנתי את זה.‬ ‫את יודעת? היו הרבה רמזים.‬
‫סבא וסבא אמרו לי.‬
‫אנחנו לא!‬
‫יכול להיות שאמרתי משהו.‬
‫גם בטעות.‬
‫כן, לא. תיהנו מארוחת הצהריים.‬
‫אני רק צריכה לעשות משהו לרגע. תסלחו לי.‬
‫אנחנו נדבר על זה כשאחזור.‬
‫רוצה לדעת יותר?‬ ‫-כן, יותר. על הכול.‬
‫ו... היא עוזבת.‬
‫הייתי צריך לספר לה.‬
‫אתה יוצא עם מישהי? בקושי נפרדנו.‬
‫אל, אני עם מטופל.‬
‫ותשעה חודשים זה לא בקושי.‬ ‫-האבות שלך ידעו. הילדים ידעו.‬
‫אפילו החבר המוזר של סיינה ידע.‬
‫אני ידעתי מזה.‬
‫אלך להתלבש.‬
‫לא רציתי שתגלי ככה.‬
‫פשוט לא מצאתי את הזמן המתאים לספר לך.‬
‫אני מרגישה שאם אתה לא כן איתי,‬
‫אני לא יכולה לבטוח בך.‬
‫טוב, אני מרגיש שהייתי כן איתך‬
‫לגבי הכול חוץ מזה.‬
‫פשוט לא הצלחתי להוציא את המילים, אל, ו...‬
‫אני מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫בוא נשכח מזה.‬
‫תספר לי עליה.‬ ‫-קוראים לה טס.‬
‫היא הייתה בסביבה בענייני עסקים,‬
‫עצרה לעשות קניות,‬ ‫החליקה על קרח, ונפצעה בקרסול,‬
‫אז היא הייתה זקוקה לרופא,‬
‫אז אני הרופא.‬
‫אז הפרת כמה חוקים אתיים והתחלת לצאת איתה?‬
‫זה אפילו לא תחום אפור.‬
‫זה לא תחום אפור?‬
‫לא.‬ ‫-אוקיי.‬
‫טוב, תודה על הכנות.‬
‫אני כבר מתה לפגוש אותה.‬
‫נהדר.‬
‫היו לי ספקות כשבאק סיפר לי‬ ‫שאתם נפרדים באופן מודע...‬
‫אוגוסט, אתה רוצה עוד בדיקה? מה?‬ ‫-אני בסדר. תודה, דוקטור. ביי, קייט.‬
‫- 18 בדצמבר -‬
‫כדאי לך לפזר שם כמה קישוטים זוהרים.‬ ‫כאילו, להחיות את זה קצת.‬
‫תשמעי, החימום שלי שוב התקלקל.‬
‫בחיי, אצלי גם הבעל וגם החימום לא מתפקדים.‬
‫רוצה להתקין משאבת חום?‬
‫מה זה?‬ ‫-זה מדחס.‬
‫הוא משתמש בתרמודינמיקה כדי...‬ ‫-עצרי, התראת מילים המסובכות של קייט.‬
‫הפסקתי להקשיב.‬
‫את רוצה להיכנס לשתות תה,‬ ‫ואני אסביר לך על תרמודינמיקה?‬
‫תה, אני מבינה. אבל לא הזבל הצמחי הזה.‬
‫אז איך היא?‬
‫כל אדם בעיירה הזאת יודע?‬
‫אני במועדון קריאה. אנחנו רק מרכלים ושותים.‬
‫לא קראנו ספר כבר עשור.‬
‫לא פגשתי אותה.‬
‫לא עקבת אחריה ברשתות החברתיות?‬ ‫איזו מין אקסית את?‬
‫אני לא רוצה לעקוב אחריה.‬ ‫-כולנו אומרות את זה, מותק.‬
‫אנחנו אף פעם לא מתכוונות לזה. מה שמה?‬ ‫-טס ויילי.‬
‫ככה מצאתי את החברה החדשה של הֶרְבּ.‬
‫אף שבקושי זיהיתי אותה‬ ‫כשנפגשנו פנים אל פנים.‬
‫היא הייתה די מכוערת בלי המסננים.‬
‫בינגו.‬
‫זו האישה שאוורט יוצא איתה?‬
‫את בטוחה?‬
‫זה השם שלה.‬
‫אוקיי. מה היא עושה?‬
‫היא מפסלת בחמאה.‬
‫זו אמנות מקובלת בחלקים מסוימים של העולם.‬
‫בחלקים הממש מטופשים.‬
‫ובכן, אני שמחה בשבילה.‬
‫זה כל מה שיש לך להגיד? בחייך.‬ ‫האישה הזאת פתטית יותר ממרק מאתמול.‬
‫אני שמחה בשביל אוורט.‬
‫בטח.‬
‫זו הרגשה טובה כשהם יורדים ברמה, לא?‬
‫אוקיי, אספקה להכנת קישוטים.‬
‫הכנתי שתי רשימות.‬
‫ואם תהיו ממש זריזים,‬ ‫אקנה לכולם מקל ממתקים.‬
‫אני מת על חג המולד!‬ ‫-נהדר. עכשיו אני צריכה ללכת למצוא אותו.‬
‫הם בחינם.‬
‫אוקיי. לך, גייב.‬
‫קייט.‬
‫היי.‬ ‫-היי. מה את עושה פה?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫אני באה לכאן ארבע פעמים ביום.‬
‫יש עוד מבקבוקי הזכוכית הממוחזרים החמודים?‬
‫אני רוצה להכין את הבושם שלי בחג המולד הזה.‬
‫ואני גם צריכה מסמרים.‬
‫אלוהים. אין לנו שום דבר מזה.‬ ‫אני צריך להזמין.‬
‫למה שלא תחזרי מחר?‬ ‫-אין לך מסמרים?‬
‫לא.‬ ‫-הם במעבר אחת.‬
‫לא, הם לא. הזזתי אותם.‬ ‫-אתה מתנהג מוזר.‬
‫הם לא שם. הזזתי אותם.‬
‫לאן העברת אותם?‬ ‫-כל הבתים הקטנים אזלו מהמלאי.‬
‫לדעתי, אתה לא זוכר נכון.‬ ‫-לא.‬
‫הם תמיד במעבר אחת.‬ ‫-קייט, עצרי.‬
‫אני בטוחה שהמסמרים כאן.‬
‫אלוהים.‬
‫מי זאת?‬
‫קייט.‬
‫קייט!‬ ‫-אני לא מוכן לזה.‬
‫היי, קייט. אני טס.‬
‫אוורט סיפר לי כל כך הרבה עלייך.‬
‫שלום.‬
‫את מפסלת בחמאה במקרה?‬
‫מפסלת...?‬
‫לא. טוב, לא בבגדים האלה, בכל אופן.‬
‫נכון, אני לבושה קצת בהידור‬ ‫לחנות חומרי בניין.‬
‫להגנתי, הייתי בשיחת זום.‬ ‫והבחור הזה שכנע אותי לצאת...‬
‫טוב, בואי נאמר...‬ ‫-לקנות קישוטים לחג המולד.‬
‫אם תסלחו לי, אני צריכה ללכת להרוג‬ ‫את השכנה הקשישה שלי, דוריס.‬
‫אה, גם אתה כאן?‬
‫מה קורה, אבא? מי זאת?‬
‫טס, זה גייב.‬ ‫-גבריאל.‬
‫הבן שלי.‬ ‫-הכבאי האמיץ.‬
‫כן.‬ ‫-אוקיי, גייב. בוא נלך.‬
‫אבל...‬ ‫-רגע, אמא, ראית את...‬
‫אה, הנה היא.‬ ‫-אבא!‬
‫בואי הנה.‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים, טוב לראות אותך. כל כך התגעגעתי.‬
‫את בטח סיינה.‬
‫אתה לומדת כלכלה וניהול באוקספורד, נכון?‬
‫את בטח מבריקה. שלום.‬ ‫-"מבריקה". וואו. ואת...?‬
‫זאת טס, והיא לא מפסלת בחמאה, למקרה שתהיתם.‬
‫יש לי אספקה!‬ ‫-הנה נייג'ל.‬
‫הנה הוא.‬
‫אני שמח להכיר אותך סוף סוף. כן. אוקיי.‬
‫אביה של העלמה.‬
‫אוקיי. זה בסדר.‬
‫זה בסדר, מותק.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תענוג להכיר אותך.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫אתה בטח נייג'ל,‬
‫המומחה להארי פוטר. נכון?‬
‫"אתה קוסם, הארי."‬
‫מי את?‬
‫מי אתה!‬
‫זאת טס.‬ ‫-טס.‬
‫אשמה.‬
‫- 19 בדצמבר -‬
‫רק חיפשתי מתכון.‬
‫כן, בטח.‬
‫סיימת את החיבור שלך לקולג'?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫למה את כל כך להוטה להיפטר ממני?‬ ‫-אני לא. אני רק רוצה שתלך לקולג'.‬
‫כן, כי את חושבת שקולג'‬ ‫הוא כרטיס הקסם לצאת מכאן, נכון?‬
‫מה כל כך רע בעיירה הזאת? אני לא מבין.‬
‫מה אם אני אוהב לחיות כאן?‬
‫לא נדון בזה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני רק צריכה שתכתוב את החיבור שלך, בסדר?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫היי. גייב, אתה מוכן?‬
‫בטח. אני אהיה במכונית.‬ ‫-הנה, קח אחת מאלה.‬
‫תראו אותך.‬
‫אתה יכול בבקשה לדבר עם הבן שלנו‬ ‫על החיבור שלו לקולג',‬
‫ועל הבקשות שלו למלגה?‬
‫את יודעת שהוא רוצה להיות כבאי, להציל חיים.‬ ‫תוכלי להזכיר לי למה אנחנו מתנגדים לזה?‬
‫אתה באמת רוצה‬ ‫להתחיל לריב על זה איתי הבוקר?‬
‫ממש לא.‬ ‫-זה לא רעיון טוב.‬
‫אני מסכים איתך. את מדאיגה אותי.‬
‫אני מרגיש שאת אופה מרוב לחץ עכשיו.‬
‫האם התאוששנו מהתקרית?‬
‫אני לא חושבת שאני אי פעם אתאושש.‬
‫אני מרגיש שאולי כדאי‬ ‫שכולנו נאכל ביחד הערב.‬
‫עם טס?‬ ‫-כן, עם טס.‬
‫איפה את מציעה שאשים אותה?‬
‫אני לא יודעת. איפה שמצאת אותה.‬
‫אוקיי, טוב, כן,‬
‫אני מרגישה שזה רעיון טוב.‬
‫התנהגנו באופן מאוד מביך מול הילדים,‬ ‫ואנחנו צריכים לנרמל את המצב.‬
‫נהדר. אני מרגיש כמו שבע וחצי, אצלי בבית.‬
‫אני מרגישה שזה מתאים.‬ ‫כן. שבע וחצי, אצלך בבית.‬
‫מגניב. אני מרגיש שאקח כמה מהמאפינס.‬
‫אוקיי, אני מרגישה‬ ‫שאתה ממש אוהב את המאפינס שלי.‬
‫- הנדי הולדנ'ס‬ ‫אל תחכו, תתקשרו לקייט! -‬
‫פשוט נאכל ארוחת ערב אחת, בסדר?‬
‫ואז נתחיל את המסורת הרגילה שלנו.‬
‫אני רוצה להגיד לכם משהו, חבר'ה.‬
‫אתם יודעים, השלב החדש הזה‬ ‫במערכת היחסים של ההורים שלכם‬
‫אולי מרגיש קצת מוזר, נכון?‬
‫הוא לא.‬ ‫-כן, טוב...‬
‫זה עלול להיות קשה‬ ‫לראות את אבא שלכם עם אנשים אחרים.‬
‫אבל אני רואה אותו עם אנשים אחרים כל הזמן.‬
‫גם אני.‬ ‫-מה?‬
‫לא, אני מתכוונת עם מישהי שהיא לא אני.‬
‫אבא שלכם ואני לא השתנינו בכלל.‬
‫אנחנו אותם אנשים שמאמינים באותם דברים.‬
‫אנחנו פשוט מאמינים בהם‬ ‫בשני משקי בית שונים.‬
‫אתם בטח צוחקים עליי.‬ ‫-וואו.‬
‫זה טוב.‬
‫אז מה דעתכם על הבית?‬ ‫תמיד רציתי להגזים בטירוף בחג המולד.‬
‫ברכותיי. אני יכולה לשמוע‬ ‫את כיפות הקרח בקוטב נמסות.‬
‫זה כל כך "יאם, סקראם,‬ ‫תכניס לבטן כל עוד זה חם".‬
‫אני חיה על אוכל קנוי. זה מדהים.‬ ‫אני לא יודעת לבשל.‬
‫זה טעים.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫וואו, את ממש אוהבת מלפפונים.‬
‫לא, זה בטי. הוא שונא אותם.‬
‫סליחה, סתם מתוך סקרנות,‬ ‫למה אתם קוראים זה לזה בטי ואל?‬
‫אספר לך. היא הייתה‬ ‫הפעילה הסביבתית הראשונה שפגשתי,‬
‫וכל הזמן קראתי לה "אל" בגלל אל גור.‬
‫כן.‬
‫ויש את השיר של פול סיימון, את יודעת.‬
‫"את יכולה לקרוא לי בטי‬
‫"בטי, איך תקראי לי?‬
‫"תקראי לי אל"‬
‫היי. יש לך קול יפה.‬
‫בכל אופן, התלהבנו מזה, וזה נתקע.‬
‫זה טיפשי.‬ ‫-לא! אני חושבת שזה ממש מתוק.‬
‫היה לי פעם חבר שקראתי לו "הטיל",‬ ‫אתם יודעים.‬
‫אבל זה רק בגלל שהוא עבד בחיל האוויר.‬
‫כן.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫בכל אופן, אני חייבת לומר‬ ‫שלדעתי שניכם מדהימים.‬
‫יש לי מדיניות ניתוק קשרים קפדנית‬ ‫עם כל האקסים שלי.‬
‫אני עושה להם גוסטינג, ביטול מעקב,‬ ‫מחק, וחוזר חלילה. פשוט נעלמת.‬
‫זה אדיר. טוב לדעת. כן.‬
‫אתה מנסה להיפטר ממני?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬ ‫-אתה רוצה שאלך?‬
‫לא, אני שמח שאת כאן.‬
‫איך הקרסול?‬ ‫-הקרסול שלי בסדר.‬
‫כן, הוא החלים לגמרי עוד לפני חג ההודיה.‬ ‫-כן.‬
‫אתם יוצאים מאז חג ההודיה?‬ ‫-בערך.‬
‫לא יוצאים. רק מדברים.‬
‫כן, אבל הרבה.‬ ‫-הרבה.‬
‫כאילו, ממש הרבה.‬ ‫כאילו, שעות על גבי שעות בכל יום.‬
‫אז, אתם יודעים,‬ ‫כשאוורט הזמין אותי לכאן לראשונה,‬
‫חשבתי שזה קצת מוזר, אבל אני לא יודעת.‬ ‫ידעתי שאני פשוט צריכה לגרום לזה לקרות.‬
‫כן. ומאז היא מנהלת את האימפריה שלה‬ ‫משולחן המטבח שלי.‬
‫אימפריה?‬
‫טוב, זו ארגון עולמי ללא מטרות רווח.‬
‫אני עוזרת לנשים להקים עסק משלהן.‬ ‫אני רק מנסה לחולל שינוי.‬
‫וואו. זה ממש מגניב. איך נכנסת לזה?‬
‫אלוהים. זה סיפור ארוך.‬
‫אבל, לדעתי, העצה הכי טובה היא פשוט‬ ‫למצוא משהו שאת אוהבת ולהישאר ממוקדת.‬
‫תמיד להתרכז במטרה.‬
‫להתייחס לכל הסחות הדעת כסטייה מהמסלול.‬ ‫הכול מופיע בהרצאה שלי ב-TED.‬
‫הנה זה.‬ ‫-וואו.‬
‫זה נכון. כלומר, לפני כמה ימים‬
‫חלמתי על פתיחת איזו סתימה.‬
‫רציתי להפסיק, אבל פשוט המשכתי,‬
‫ואתם יודעים מה?‬ ‫אני באמת חושבת שחוללתי שינוי עצום‬
‫בחיי המקלחת הזאת.‬
‫עכשיו נזכרתי. אוורט סיפר שאת שיפוצניקית.‬
‫או שיפוצניק/ית? סליחה.‬ ‫איך את מגדירה את עצמך, קייט?‬
‫בעיקר נבוכה, טס.‬
‫היי, תפסיקי. לא, לא.‬ ‫-לא.‬
‫אל היא, פשוטו כמשמעו,‬ ‫הדבק שמחזיק את וינטרלייט ביחד.‬
‫אין ספק.‬
‫אני לא יודע מה העיירה הזאת הייתה בלעדיה.‬
‫סליחה, אבל האופן שבו אתה אומר‬ ‫"העיירה הזאת" הוא פשוט מקסים.‬
‫זה גורם לי להרגיש‬ ‫שאני באחד הסרטים האמריקאיים האלה.‬
‫בחורה מהעיר הגדולה מגיעה‬ ‫לעיר חורפית מקסימה ומתאהבת.‬
‫קצת כמו "החופשה", אתם יודעים?‬ ‫אלא שבסרט הזה, האישה לשעבר מתה.‬
‫אבל את לא מתה,‬
‫ותודה לאל על כך, כי אחרת זה היה ממש נורא,‬
‫והייתי שונאת את זה.‬
‫ואני... כן, נראה לי שכדאי‬ ‫שאני פשוט אפסיק לדבר עכשיו.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-סליחה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אז את גרה בניו יורק?‬
‫כן, יש לי פנטהאוז בניו יורק‬
‫ודירה מקסימה בלונדון‬ ‫כשאני צריכה לקפוץ לצד השני של האוקיינוס,‬
‫שאגב, אתם תמיד מוזמנים להתאכסן בה.‬ ‫כן, היא במיקום מדהים.‬
‫היא במרחק שני רחובות משוק לידנהול,‬
‫ששם, כמובן, אתם יודעים, צילמו את...‬
‫סמטת דיאגון. כן.‬ ‫-סמטת דיאגון.‬
‫מה?‬ ‫-ידעתי שזה ימצא חן בעיניך.‬
‫כאילו, מה? יצא לך לבקר בסט?‬ ‫-כן. כמה פעמים, למעשה, כן.‬
‫המפיקים הם חברים מהלימודים,‬ ‫אז יש לי מזל גדול.‬
‫וואו. חמש נקודות להפלפאף.‬
‫כן. תודה רבה, קוסם.‬
‫ספוילר, טס מכירה את כולם, והיא עשתה הכול.‬
‫טוב, מלבד לבלות את חג המולד‬ ‫בחברת רופא נאה והילדים המהממים שלו.‬
‫וזה כשהם לא נמצאים איתך,‬ ‫כמובן, כפי שהם אמורים להיות.‬
‫כן. למעשה,‬ ‫אנחנו נערוך הרבה מסורות חג מיוחדות,‬
‫ויש שאומרים, גם יוצאות דופן.‬ ‫-גם אנחנו נוכל לערוך אותן.‬
‫הזזתי את כל הפגישות שלי‬ ‫לשעות הבוקר המוקדמות. אז אנחנו חופשיים.‬
‫זה חבל.‬
‫זה נפלא, אבל מחר השכם בבוקר,‬
‫יש לי הפתעה מיוחדת מאוד בשביל הילדים,‬ ‫אז אתם תפספסו את זה.‬
‫אני ממש נרגש.‬
‫- 20 בדצמבר -‬
‫- חוות עצים נוטי פיינס -‬
‫טה-דה!‬
‫מסורת חדשה!‬
‫זו יותר מחוות עצים.‬
‫יש להם רכבת,‬
‫יש להם סיידר חם.‬
‫צילומים עם סנטה.‬ ‫-צילומים?‬
‫לא. צילומים עם סנטה? מה, אנחנו בני חמש?‬
‫זה אירוני. כל המתבגרים עושים את זה.‬
‫האשטאג "תשתחררו. זה חג המולד".‬
‫היינו חייבים לעשות את זה בשמונה בבוקר?‬ ‫-אנחנו רוצים את העץ הכי טוב.‬
‫להקדים את ההמונים.‬
‫אמרתם שאתם רוצים חג מולד רגיל.‬ ‫אני מארגנת לכם חג רגיל! כן.‬
‫אז אנחנו נמצא עץ,‬
‫וזה יהיה כיף!‬
‫באמת?‬
‫גייב, תחשוב על זה כמו לחפש את המטמון.‬ ‫אתה אוהב חיפושי מטמון.‬
‫תמצא עץ עם צורה טובה‬ ‫שיש לו מקום מסביב לענפים.‬
‫כמו זה?‬
‫טופל.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫תמיד רציתם לבוא לבחור עץ במציאות.‬
‫תביאי לי סיידר.‬
‫כן, גם לי. תודה, אמא!‬
‫אני יכול להישאר אם את רוצה.‬
‫אוקיי.‬
‫הו, הו, הו. חג מולד שמח.‬
‫חג מולד שמח. תוכל לעזור לי עם העץ שלי?‬
‫זה תלוי. היית שובבה או נחמדה?‬
‫סנטה יעזור לך בכל מקרה. הוא פשוט ממש סקרן.‬
‫מה דעתך על כך שאהיה נחמדה אם תעזור לי‬ ‫ושובבה אם לא תעזור לי.‬
‫סנטה אוהב את התשובה הזאת.‬
‫את קונה עץ חג מולד חי.‬ ‫אין לנו הרבה לקוחות לעצים כאלה.‬
‫עליכם לקדם אותם.‬
‫עץ חי יכול לספוח‬ ‫מאות ק"ג של פחמן דו חמצני במהלך חייו.‬
‫הם מדהימים.‬
‫הם באמת מדהימים. סנטה חושב‬ ‫שאת אוהבת העצים הכי יפה שהוא ראה.‬
‫תודה.‬
‫אז אתה תמשיך לדבר על עצמך בגוף שלישי‬ ‫כל השיחה הזאת?‬
‫לא, כי לא קוראים לי סנטה,‬ ‫אז טכנית, סנטה לא מדבר אלייך בגוף שלישי.‬
‫צ'ט מור. עברתי לאחרונה מפורטסמות'.‬ ‫היא נהייתה יוקרתית מדי.‬
‫קייט הולדן.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני מחפש טבעת נישואין.‬
‫אתה מתחיל איתי?‬
‫כן. את חכמה, מצחיקה,‬ ‫יפה וכנראה רווקה, מה הסיבה?‬
‫מי היה מאמין, מה?‬
‫בן כמה אתה?‬
‫עשרים ושמונה. בגילך.‬
‫אתה טוב.‬
‫תודה.‬
‫כן, ניסיתי קרב מגע.‬ ‫זה לא היה בשבילי. קצת אלים מדי.‬
‫כן.‬
‫אז התחלתי לעשות יוגה במקום. כן.‬ ‫-אוקיי.‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫על לא דבר.‬
‫אני תולה אורות חג מולד,‬ ‫מתניע מצברים מתים,‬
‫יש לי אפילו מפלסת שלג אם את צריכה.‬
‫איום משולש.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, תודה שעזרת לי.‬
‫תוכלי להודות לי‬ ‫אם תרשי לי להזמין אותך לארוחת ערב.‬
‫ולתת לך לבגוד בגברת קלאוס?‬ ‫אני לא אסכים שתעשה את זה.‬
‫לא, אנחנו במערכת יחסים פתוחה.‬ ‫זה בסדר גמור.‬
‫אם היא לא תדע, זה לא יפגע בה.‬
‫הנה הכרטיס שלי. תתקשרי אליי מתישהו.‬
‫זה המספר שלי. יש לי הרבה כובעים.‬
‫"צ'ט מור".‬ ‫-כן.‬
‫"יש לי הרבה כובעים."‬
‫זה אני.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫תודה.‬ ‫-בכיף.‬
‫ביי, אמא.‬
‫לאן אתם הולכים?‬
‫אנחנו נפגשים עם אבא וטס במרכז העיר.‬
‫אבל זה הזמן לאוריגמי.‬ ‫-נוכל לעשות את זה אחר כך?‬
‫אבא אף פעם לא לוקח חופש,‬ ‫ואנחנו לא רוצים לפספס את זה, אז...‬
‫כן. זה בסדר.‬
‫תבלו יפה.‬
‫ביי, אמא.‬ ‫-ביי.‬
‫אני לא מאמינה שאוורט לקח חופש מהעבודה.‬
‫כן. אז מסתבר שזה אפשרי.‬
‫אני ארוויח הון על העבודה הזאת.‬
‫זה הרחפן של האחיין שלי. יש לו שני תאי מוח.‬ ‫אם הוא יכול להטיס אותו, גם אני יכולה.‬
‫נראה אם זה נכון.‬ ‫-זהירות!‬
‫סליחה.‬ ‫-אלוהים אדירים, אישה!‬
‫תישארי למטה. אני מנסה.‬
‫אלוהים.‬
‫את זוכרת שכשפתחתי את העסק,‬ ‫הוא סירב לקחת חופש כדי לשמור על הילדים?‬
‫בידדתי עליית גג שלמה עם גייב במנשא.‬ ‫-אני זוכרת. זו הייתה עליית הגג שלי.‬
‫יש לך כמות אדירה‬ ‫של פאנלים סולאריים על הבית שלך.‬
‫אם תהיה סערה עכשיו,‬ ‫יש לי מספיק אנרגיה בסוללה...‬
‫זהירות!‬
‫סליחה.‬
‫סליחה! אני מצטערת!‬
‫אלוהים אדירים, אישה!‬
‫אוקיי, אני אשתפר.‬
‫טוענים שאת אוגרת חשמל‬ ‫כדי להאיר את טיימס סקוור.‬
‫אולי זה נכון.‬
‫לכל הרוחות! מה הבעיה שלך?‬
‫טוב, הבנתי איך. לא, הוא התרסק.‬
‫אבא וטס לקחו אותנו לקניות.‬
‫מה?‬
‫כן, וקיבלתי גם סוודר קטן וחמוד.‬
‫היי, אמא, תראי. תראי את כל זה, מה?‬
‫מכנסיים חדשים, מעיל חדש תואם.‬
‫אני לא חושב שאי-פעם היה לי משהו תואם.‬
‫ואמרתי "חדש"?‬ ‫-כן. וגם, חדש, בלי חורים ובמידה המתאימה.‬
‫בסדר, אבל הבגדים שקניתי לכם‬ ‫לא היו סמרטוטים,‬
‫לא היו בהם חורים, והם היו במידה שלכם.‬
‫הם רק היו טיפה משומשים,‬
‫ואתם יודעים שזה הרבה יותר טוב לכדור הארץ.‬
‫אמא, טס גם אמרה‬ ‫שאוכל לעשות התמחות בחברה שלה.‬
‫כן. היא אמרה שיש לי‬ ‫את תכונות המנהיגות שהיא מחפשת.‬
‫את באמת מנהיגה. אמרתי לך את זה.‬
‫ותראי מה אני קיבלתי.‬ ‫-מה זה?‬
‫זה אח כיס. תראי.‬
‫אש דולקת. אש נכבית. אש דולקת. אש נכבית.‬
‫אש דולקת. אש נכבית.‬
‫הבנו.‬ ‫-אני מרגיש כמו דרקון.‬
‫אלה אבא וטס.‬
‫אבל הרגע נכנסתם.‬ ‫-אנחנו נחליק במזחלות במאד מאונטיין.‬
‫אני צריכה נעליים!‬ ‫-אני כל כך נרגש!‬
‫אני לא סומכת עליך עם האש הזאת.‬ ‫-אני כל כך נרגש!‬
‫אני בסדר!‬
‫היי, קייט.‬
‫זה חמוד.‬
‫כן, זה חמוד.‬
‫וכשהוא יתפרק בעוד שבוע,‬ ‫נוכל פשוט לזרוק אותו למזבלה.‬
‫וואו!‬
‫היי, מה קרה לך?‬
‫ובכן, אוורט,‬
‫אני מרגישה נסערת‬
‫בגלל שבמשך כל חייהם‬ ‫השקעתי עבודה כדי להפוך את חג המולד‬
‫ליותר מהזדמנות להיות חומרני.‬
‫טוב, אני מרגיש שקנית עץ חג מולד בלעדיי.‬
‫ואני מרגישה שאני לא צריכה לתאם איתך דברים.‬
‫כל ה"אני מרגיש, אני מרגיש..."‬
‫אני שונא "אני מרגיש"!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי, אז נחזור לארוחת ערב.‬
‫טוב, אבל מתי נעשה אוריגמי?‬
‫נעשה את זה אחר כך.‬
‫אוקיי. תיהנו.‬
‫קח את הבגדים בחזרה!‬
‫קחי את העץ בחזרה.‬
‫קח את הבגדים בחזרה!‬
‫קחי את העץ בחזרה.‬ ‫-קח את הבגדים בחזרה!‬
‫את תחזירי את הבגדים, אני אחזיר את העץ.‬
‫תבלו יפה.‬
‫הוא בחיים לא היה עושה את זה ביוזמתו.‬
‫הוא יוצא עם שטן קלאוס.‬
‫זה שטני.‬
‫היא משתמשת בכיף נגדך.‬
‫אני כיפית.‬
‫מה?‬
‫אני יכולה להיות כיפית.‬
‫אני אעשה להם כיף.‬
‫את יודעת מי עוד כיפי בוודאות? צ'ט.‬
‫המקום הזה יכול להיות יותר מקסים?‬
‫וואו. תראה!‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫מה קורה? כן!‬
‫שלום לכם.‬ ‫-היי.‬
‫אל, מה את עושה כאן?‬
‫אני בדייט.‬
‫עם הבחור הזה.‬
‫תכירו את צ'ט.‬ ‫-מה קורה?‬
‫את בדייט.‬
‫איתו. עם אדם בשם צ'ט, מה?‬
‫אוורט.‬
‫אתה הבחור מחוות עצי חג המולד, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-יו, מה קורה?‬
‫אח שלי.‬
‫אוקיי.‬ ‫-מותק.‬
‫אוקיי.‬
‫מותק.‬ ‫-זה היה מטורף.‬
‫אלוהים.‬ ‫-סליחה.‬
‫עכשיו תורי.‬ ‫-מה קורה, גבר?‬
‫היי. מה המצב?‬
‫וואו, אתה כל כך חזק.‬
‫כן. הוא ממש חזק.‬
‫יש לי משהו קטן בשבילך. צ'ט מור.‬
‫יש לי הרבה כובעים.‬
‫"צ'ט מור, יש לי הרבה כובעים."‬
‫כן. יש לו הרבה כובעים.‬ ‫-ממש הרבה.‬
‫שחור על גבי לבן. כתבת את זה שם, מה?‬
‫כן.‬ ‫-משני הצדדים.‬
‫כן.‬ ‫-צ'ט ממש כיפי. תעשה משהו כיפי.‬
‫שאעשה את הקטע עם... את יודעת? עם ה...‬
‫כן, תעשה אותו.‬ ‫-טוב.‬
‫תעשי את זה גם.‬ ‫-כן.‬
‫כאילו שמשפחה של בונים משחקת שם מתחת.‬
‫אמא, את בסדר?‬
‫מעולם לא הרגשתי טוב יותר.‬
‫בואו נחליק.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬ ‫-קדימה.‬
‫בוא נלך להחליק.‬ ‫-את תחליקי על זו? טוב, נתראה אחר כך.‬
‫אז איפה צ'ט?‬
‫הוא מנהל שיחה עמוקה עם עץ?‬
‫איפה טס? בשיחת זום מזויפת עם האו"ם?‬
‫למה את בכלל כועסת?‬
‫לקחתי חופש מהעבודה‬ ‫להיות עם הילדים שלנו.‬
‫מה שמעולם לא עשית בעבר. אני בטוחה‬ ‫שאתה אפילו לא עובד בערב חג המולד.‬
‫אני כן. זה הלילה הכי עמוס בשנה.‬ ‫את יודעת את זה.‬
‫לאנשים שאוכלים יותר מדי,‬
‫ויכולים בקלות ללכת לרופא בניוברי.‬
‫זאת וינטרלייט, בסדר?‬
‫אתה לא רופא בבית חולים חשוב.‬ ‫-אוי לא. לא שוב.‬
‫אולי אם לא היית כל כך אובססיבי‬ ‫ביחס לקריירה משלך...‬
‫הנה שוב התקליט השרוט!‬
‫אולי הייתה לי קריירה משלי.‬ ‫אבל לא. גררת אותי לעיירה הזעירה הזאת.‬
‫לא גררתי אותך.‬
‫הבאתי אותך למקום הכי אהוב עליי,‬ ‫כי את האדם הכי אהוב עליי.‬
‫היית.‬
‫את מבינה את כוונתי.‬
‫אני תמיד מבינה את כוונתך.‬
‫זה מעצבן.‬
‫הנה היא הולכת.‬
‫זו הייתה מזחלת טובה.‬
‫טוב, יש לך מזל.‬
‫קדימה.‬
‫אתן לך טרמפ.‬
‫הכרכרה שלך, יקירתי.‬
‫כדאי שאני אנהג.‬
‫למה את חייבת לשלוט בכל דבר?‬ ‫מה? פשוט תשבי.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אל תיגע בשום דבר.‬
‫אני לא יכול להבטיח.‬
‫יש כמה סנטימטרים של מעיל‬ ‫בין הזרועות שלי וכל דבר אחר.‬
‫יוצאים לדרך.‬ ‫-באמת? אני מרגישה משהו.‬
‫אל תשימי לב לזה. בואי נחליק.‬
‫היי, תראה. אמא ואבא מחליקים ביחד.‬
‫קדימה.‬
‫רגע. בגללך אנחנו מחליקים מהר מדי!‬
‫וואו. הם מחליקים ממש מהר.‬
‫כן, והוא תופס אותה ממש חזק. אלוהים.‬
‫כוח הכבידה חזק ממני.‬ ‫-אנחנו נתנגש בנייג'ל!‬
‫זוז הצידה!‬ ‫-נייג'ל!‬
‫זוז הצידה!‬ ‫-אלוהים!‬
‫נייג'ל נפל.‬ ‫-יש שם משהו!‬
‫נייג'ל נפל!‬ ‫-אנחנו נתנגש בו!‬
‫אלוהים! תקפצי.‬ ‫-לקפוץ?‬
‫תקפצי! החוצה! עכשיו!‬ ‫-מה זאת אומרת "תקפצי"?‬
‫אאוץ'!‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫לא, את לא בסדר.‬
‫אני מכיר אותך טוב יותר. בסדר?‬ ‫-אוקיי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-בחיי.‬
‫את רואה אותה? זה יהיה קר.‬
‫הנה, את מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫כן. אני מצטער.‬
‫אוקיי, תשאפי.‬
‫טוב. תנשפי.‬
‫שעת המוות, 15:58.‬
‫לא, את בסדר. שום דבר לא שבור.‬ ‫בטח רק קצת חבלות.‬
‫אמרתי לך שאני בסדר.‬
‫מצטער. הייתי צריך להקשיב לך.‬
‫יש לך הרבה יותר ניסיון רפואי ממני.‬
‫טוב, הייתי נשואה לרופא.‬
‫אלוהים, את יפה.‬
‫בטי?‬
‫כן, אל?‬
‫אכפת לך להוציא את היד מהסוודר שלי?‬
‫כן. בטח.‬
‫היי, הרוכסן הזה תקוע קצת.‬ ‫-מישהו רוצה לאכול?‬
‫כן. אני גוועת ברעב.‬ ‫-היא בסדר.‬
‫תחכו לי!‬ ‫-אני אעזור לך.‬
‫צ'ט, הנה.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫קרה משהו?‬
‫כן. כמה דברים, למעשה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫איבדתי את האיירפודס שלי בשלג,‬
‫שברתי את המזחלת, ואמרו שאי אפשר לתקן אותה.‬
‫אני לא יכולה לעזור עם האיירפודס,‬ ‫אבל אני יכולה לנסות לתקן את המזחלת שלך.‬
‫יכול להיות שיש לי פה בורג. חכי רגע.‬
‫יש לך מזל.‬
‫אין מצב.‬
‫את יוצאת להחליק עם מברג?‬
‫אני הולכת לכל מקום עם מברג.‬
‫יש עוד דבר אחד שאולי תוכלי לעזור לי איתו.‬
‫מה?‬
‫טוב, בעיקרון, התחלתי לצאת עם איזה בחור,‬
‫והרגע ראיתי אותו במצב אינטימי מאוד עם...‬
‫אשתו לשעבר.‬
‫אה, זה? לא.‬
‫לא.‬
‫נפלתי חזק על הקרקע, והוא הרופא שלי.‬
‫זה היה מקצועי לחלוטין,‬
‫כשהוא הכניס את היד שלו לחולצה שלי.‬
‫כן. אין לך מה לדאוג.‬
‫למרות שיש לי בכל זאת שאלה אישית בוערת אחת.‬
‫מה השאלה?‬
‫תסלחי לי, אבל...‬
‫איך נתת לו לברוח?‬
‫היי, חבר'ה, כמה?‬
‫שניים?‬
‫"ארכוש את הכול."‬
‫סר גנדלף.‬
‫זה מ"הארי פוטר".‬ ‫-כן, אני לא יודע מה זה.‬
‫אוגוסט. מה אתה עושה כאן? אתה עובד כאן?‬
‫כן, עונתי.‬
‫אני מנהל חטיבת ביניים, דוקטור,‬ ‫לא ג'ף בזוס.‬
‫אהבתי אותו ב"זבוב". זה היה נהדר.‬
‫זה ג'ף גולדבלום.‬
‫נכון. אותו בחור.‬ ‫-סליחה.‬
‫לא. אוקיי. אז תן לי חמישה סיידרים,‬ ‫וחמש נקניקיות בלחמנייה. רק חרדל.‬
‫נשמע טוב. ולגבר החדש של קייט?‬
‫תן לי שני סיידרים ושתי נקניקיות צמחוניות.‬
‫אבל אני רוצה אותן פריכות במיוחד,‬ ‫שאני אחשוב שזה בשר.‬
‫זה לא הגבר החדש של קייט.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫אבל לא הייתי מתנגד לתואר הזה.‬ ‫איך נתת לה לברוח?‬
‫לא נתתי לו לברוח.‬
‫זה היה הרעיון שלי.‬
‫סליחה, אז נפרדת ממנו‬ ‫אחרי שהוא נהייה קלוני?‬
‫הוא לא נהייה קלוני. רגע, מה זה אומר?‬
‫אוורט חכם, טוב-לב, מצחיק ומצליח.‬ ‫הוא איש משפחה.‬
‫הוא רופא, ובמקרה הוא גם גבר אטרקטיבי מאוד.‬
‫אני מתכוונת, הוא חד-קרן.‬
‫קלוני. קלוני-קורן.‬
‫את יכולה להפסיק להגיד "קלוני", בבקשה?‬ ‫-סליחה.‬
‫קייט חכמה. קייט יפהפייה.‬ ‫לקייט יש צחוק מקסים.‬
‫לקייט יש מקדחה חשמלית‬ ‫שעוברת דרך כל חומר שבנמצא.‬
‫תפסיק להגיד "קייט".‬
‫הוא היה נשוי לעבודה שלו.‬
‫הוא סיפר לך שהוא בילה‬ ‫את כל זמנו מחוץ לבית במרפאה?‬
‫כן. הוא אמר שבבית לא היה חשמל ונייר טואלט.‬
‫זה מגוחך.‬
‫היה לנו חשמל ונייר טואלט.‬ ‫-זה לא מה שהוא אמר.‬
‫כלומר, היה לה אכפת יותר‬ ‫מערימת הקומפוסט שלה מאשר מהנישואים שלה.‬
‫זה משקף, לדעתך, את הנישואים שלך עצמם?‬
‫זה מעניין.‬
‫מה שיותר מעניין הוא‬ ‫שקייט הייתה אמיצה מספיק לספר לי,‬
‫שעבדת ביום ההולדת שלה,‬ ‫ושהחמצת ימי נישואים יותר מפעם אחת.‬
‫היא אמרה את זה?‬ ‫-כן.‬
‫הוא גם אמר‬ ‫שהיה איזה חוק על מקלחת של חמש דקות,‬
‫ושאת מכינה משחת שיניים משלך?‬
‫אף אחד לא מתקלח במשך יותר מחמש דקות‬
‫אלא אם הוא שמוק.‬
‫והוא אמר שהוא אוהב‬ ‫את משחת השיניים מקינמון שלי.‬
‫קייט.‬
‫אף אחד לא אוהב משחת שיניים מקינמון.‬
‫אני לא יודע. אני מניח‬ ‫שהיא איבדה עניין בטיפוח הקשר שלנו.‬
‫אני מצטער, זה נשמע כואב מאוד.‬ ‫-כן, זה כואב.‬
‫איך זה גרם לך להרגיש?‬
‫בודד.‬
‫כן, הרגשתי מאוד בודדה.‬
‫ואולי נדנדתי לו על הילדים והבית,‬
‫ועל כך שהוא אף פעם לא היה שם,‬ ‫ועל כך שוויתרתי על הכול בשבילו.‬
‫אני מניחה‬ ‫שהוא איבד עניין בטיפוח הקשר שלנו.‬
‫זה היה הורג אותך אם היית מבלה איתה יותר?‬
‫זה היה הורג אותך‬ ‫לקנות לו גריל לשימוש בבית?‬
‫הנה.‬
‫תודה. ודרך אגב,‬ ‫אני ממש לא שופטת אותך או מתלוננת.‬
‫את יודעת, ההפסד שלך הוא הרווח שלי.‬
‫ההפסד שלך הוא הרווח שלי.‬
‫- 22 בדצמבר -‬
‫ביי, חבר'ה. תודה. תחזרו בקרוב.‬
‫אולי תקנו משהו בפעם הבאה. זה יהיה נחמד.‬
‫קייטי! בואי הנה, מותק.‬
‫מה דעתך, החבר'ה האלה נראים‬ ‫כאילו שהם מסביב למדורה,‬
‫או כאילו שהם עושים סיאנס?‬
‫מותק. אני יכול לשנות אותם.‬ ‫נוכל לעשות משהו אחר.‬
‫איבדתי את ילדיי.‬
‫מה? על מה את מדברת?‬
‫דריל, תירגע.‬ ‫-שמעת מה היא אמרה?‬
‫כן.‬ ‫-מה היא אמרה?‬
‫תנשום. אני לא רוצה שתתעלף,‬
‫ושתקבל מכה בראש מסיר חרס או משהו.‬
‫למה שלא תלך לעשות בדיקת מלאי?‬ ‫זה תמיד משפר את הרגשתך.‬
‫אעשה בדיקת מלאי. זה משפר את הרגשתי.‬
‫בסדר. רק רגע.‬
‫קייטי, בבקשה.‬
‫אוקיי.‬
‫בסדר, תספרי למייקי מה קרה.‬
‫טס ואוורט לקחו את הילדים‬ ‫להרפתקה יוקרתית של רכיבה על אופנוע שלג.‬
‫אני בטוח שהם יחזירו אותם.‬
‫הם אוהבים אותה יותר מאשר אותי.‬
‫שטויות!‬
‫זה כאילו שפיית חג המולד הגיעה העירה.‬
‫מה? פיית חג המולד?‬
‫כן, והיא מפזרת עליהם‬
‫קסם צרכני חומרני.‬
‫או מה שזה לא יהיה. אני לא יודעת.‬
‫חשבתי שחג המולד שלנו מיוחד.‬
‫את יודעת, קייטי,‬
‫לדעתי, זה בכלל לא קשור לטס.‬
‫מה?‬ ‫-קשה מאוד לסיים נישואים.‬
‫ולשניכם יש עדיין הרבה אהבה זה לזה.‬
‫אנחנו מטריפים אחד את השני.‬
‫דריל מטריף אותי.‬
‫למשל,‬
‫הוא לא מצליח לזכור איפה‬ ‫הוא משאיר את המפתחות של המכונית שלו.‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל שנינו יודעים מה אנחנו עושים בערבים.‬
‫שנינו יושבים בכורסאות שלנו עם בירה ביד,‬
‫צופים בטלוויזיה, ומחככים את הבהונות שלנו.‬
‫זה ממש מקסים.‬
‫נכון.‬
‫בכלל לא רציתי להתגרש.‬
‫ועכשיו תראה.‬ ‫אין לי את אוורט ולא את הילדים שלי.‬
‫קייטי, את אמא נהדרת.‬
‫באמת?‬
‫וגבריאל וסיינה, הם ילדים רגילים.‬
‫חפצים נוצצים מהפנטים אותם.‬
‫אבל תאמיני לי, זה יעבור.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בעוד יומיים, יגיעו חג המולד והמתנות.‬
‫כן.‬
‫אני ממש זקוקה לניצחון.‬
‫אם ככה...‬
‫נראה לי שהאלופה הבלתי מעורערת‬ ‫של תחרות אפיית הג'ינג'רברד של משפחת הולדן‬
‫צריכה ללכת הביתה,‬ ‫ולנער את האבק מהמערוך שלה.‬
‫נכון.‬
‫כן.‬ ‫-זה מה שאני אעשה.‬
‫כן!‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-אוקיי. תודה, מייק!‬
‫אתה עדיין מקשיב, דריל?‬
‫לא הקשבתי. זה היה ממש נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫- 23 בדצמבר -‬
‫אני כל כך שמחה שאנחנו עושים את זה ביחד.‬ ‫איך זה מתקדם?‬
‫זה הולך לא רע.‬
‫טוב. למה נייג'ל לא עוזר לך?‬ ‫-כן.‬
‫הוא שם. הוא משחק קווידיץ' אונליין.‬
‫למה? יש סוג אחר?‬ ‫-תשתוק.‬
‫תראי, לפחות הוא מחויב,‬ ‫אז הוא ראוי להערכה על זה.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫הלוואי שכולם היו מעריכים את זה.‬
‫מותק, אני מחבבת את נייג'ל.‬
‫באמת.‬
‫אבל את אדם רציני מאוד,‬
‫ויש לך עתיד מזהיר מאוד לפנייך.‬
‫נייג'ל, הוא...‬ ‫-כיפי.‬
‫מטופש.‬
‫לנייג'ל יש בדיוק את האישיות שאני צריכה.‬
‫את לגמרי ממעיטה בערכו.‬ ‫-תמסור אותו!‬
‫כן! הוא אצלי! בום!‬
‫אני דניאל רדקליף.‬
‫הוא למד להיות שף.‬
‫להורים שלו יש פאב קטן ומגניב‬ ‫בכפר מקסים ביורקשייר.‬
‫הוא יתחיל לעבוד שם הקיץ.‬
‫אני אסע לבקר אותו.‬ ‫-לא.‬
‫עיירות קטנות הן כמו חול טובעני.‬ ‫תשמרי מרחק מהן.‬
‫שלום, משפחה.‬ ‫-היי.‬
‫שלום.‬ ‫-פגשתם את השוגר דדי שלי?‬
‫היי. מה קורה, אחים שלי?‬
‫אני נוטוריוס בי. איי. ג'ינג'רברד.‬
‫נכון, זה אתה.‬
‫אני מת על הקשיות הקטנות. ממש מעולה.‬ ‫-זו לא קשית.‬
‫שלום, חג המולד.‬
‫שלום, ברמנית.‬
‫יש לי תלבושת בדיוק כזאת.‬ ‫-כן?‬
‫היא משפשפת קצת בגב?‬ ‫-כן.‬
‫נכון? זה מטורף.‬ ‫-שלום. מצטערים על האיחור.‬
‫היי.‬ ‫-מישהי לא רצתה לבוא.‬
‫אוורט. לא, סליחה.‬
‫אני פשוט לא יודעת לעשות דברים כאלה,‬ ‫ואני לא ממש אוהבת להפסיד.‬
‫אז תודה שסיפרת לכולם.‬
‫טוב, זה רק כיף. לא תחרות.‬
‫נהדר.‬
‫אוקיי, טס ואוורט, למה שלא תהיו כאן?‬
‫ואבא ואבא? רגע. איפה הבית?‬
‫למעשה, השארנו אותו בחנות,‬ ‫כי השנה, אנחנו נהיה המנחים.‬
‫בסדר? אני נואל פילדינג‬ ‫מ"תחרות האפייה הגדולה של בריטניה".‬
‫מי אתה?‬ ‫-אני ג'ף פרובסט מ"הישרדות".‬
‫אלוהים. אני מת על הלהקה הזאת.‬
‫מעולים.‬ ‫-להקה של להיט אחד.‬
‫שמעת את "חום הרגע"? שיר מעולה.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אבל אהבתם להכין‬ ‫את "הולדן חומרי בניין" מג'ינג'רברד.‬
‫פחות תחרות.‬
‫אוקיי. זו לא תחרות.‬
‫זו לא תחרות.‬ ‫-זו לא תחרות.‬
‫מה הייתה הקריצה הזאת?‬ ‫-לא, זה סתם כיף.‬
‫למה קרצת?‬ ‫-זה כיף. שום דבר.‬
‫שם. כן.‬ ‫-כן?‬
‫לדעתי, חסר קצת מקום.‬ ‫זה מושלם. זו הרגשה טובה.‬
‫זה נחמד. זה ממש נחמד.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אלוהים.‬
‫הוא מביך את עצמו כשהוא מפלרטט ככה.‬
‫והילדים מסתכלים.‬
‫הוא בטח מנסה לנחם את עצמו על‬ ‫שהוא איבד את הדבר הכי טוב שהיה לו אי פעם.‬
‫אני מחבבת אותך.‬
‫תמשיך לדבר.‬
‫טוב, את רוצה לגרום לו לקנא?‬
‫אני נראית עד כדי כך לא בוגרת?‬
‫לא, ברור שלא. אולי קצת. את רוצה?‬
‫לא.‬
‫אני אשכיב אותך על הדלפק.‬ ‫-אין צורך.‬
‫לדעתי, זה רעיון נהדר.‬ ‫-לא.‬
‫קדימה, תזרמי איתי. כן, זה נהדר.‬
‫אכפת לך אם אקח את זה לרגע?‬
‫היי, מה שלומך?‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-שלום לך.‬
‫הוא כבר מסתכל?‬ ‫-אני לא יודעת. כן.‬
‫כן? הוא מסתכל?‬
‫קצת מזה.‬
‫אוקיי...‬
‫עכשיו היא פשוט מביכה את עצמה.‬
‫למה אכפת לך?‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫אני יורד למטה.‬ ‫-בסדר. למטה.‬
‫בום, בום, בום.‬ ‫-יורד למטה?‬
‫נפל לי משהו?‬
‫סליחה, גברת.‬
‫חזק מדי, מה?‬
‫אלוהים, מה הוא עושה?‬
‫באחת העבודות שלי מהצד אני רקדן אקזוטי.‬
‫אוקיי.‬
‫אופים! נותרו לכם חמש דקות.‬
‫מה את עושה כאן?‬ ‫-היי, אל תסתכל, מרגל.‬
‫זאת לא תחרות, זוכרת?‬
‫איפה השותף שלך?‬ ‫-הוא השתעמם.‬
‫הוא מבדר את אפריל.‬
‫אתם שניכם השתעשעתם.‬
‫גם אתם.‬
‫תקשיבי, אפשר לדבר איתך על משהו?‬
‫כן. תזדרז, כי אתה צריך‬ ‫לעזור לי לקחת את זה לחדר השני.‬
‫אוקיי. רגע. בואי הנה.‬
‫רק לרגע, בסדר? אני פשוט...‬
‫רציתי לומר שאני מצטער.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫המעילים של הילדים התפוררו.‬ ‫הם היו זקוקים לחדשים.‬
‫לא. לא על זה.‬
‫אני מצטער שלא הייתי בעל טוב יותר.‬
‫מה?‬ ‫-צדקת.‬
‫הקדשתי כל כך הרבה זמן לעבודה.‬
‫את והילדים שילמתם את המחיר.‬
‫אני חולמת?‬
‫זאת מתיחה?‬
‫לא.‬
‫לא, פשוט עשיתי חושבים לעומק לאחרונה,‬ ‫את יודעת?‬
‫האבות שלי היו זוג ההומואים הראשון בעיירה‬ ‫שגידלו ילד.‬
‫וזה היה קצת יוצא דופן,‬ ‫אז הם קיבלו הרבה תשומת לב. חלק...‬
‫ממנה היה טוב וחלק פחות טוב.‬
‫כאילו שהיינו איזה ניסוי שאנשים צפו בו.‬
‫האם זוג הומואים יכול לגדל ילד?‬
‫ואני מניח שהפנמתי את זה.‬
‫כן?‬
‫והרגשתי שאני צריך להוכיח להם משהו.‬
‫ואני מניח שזה הפך אותי למכור לעבודה,‬ ‫ואני מצטער, קייט.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫מעולם לא סיפרת לי את זה.‬
‫מעולם לא ידעתי את זה, את יודעת?‬
‫כנראה נדרשו לי תשעה חודשי פרידה.‬
‫היה קל יותר להאשים אותך בכול‬ ‫מאשר להסתכל על הבעיות שלי.‬
‫ואני מקווה להצליח יותר בפעם הבאה.‬
‫בפעם הבאה?‬
‫כן.‬
‫להיות בעל טוב יותר, אבא טוב יותר.‬
‫אני לא מבינה אותך.‬
‫זאת אומרת, אם טס ואני... אם אתחתן שוב,‬
‫ואם יהיו לי שוב ילדים,‬
‫אני אעשה את זה טוב יותר בזכותך.‬
‫בזכות הנישואים שלנו, אז...‬
‫תודה.‬
‫טוב, הנה אנחנו.‬
‫זה לא זועק חג מולד, אבל מאמץ יפה.‬
‫בן, אתה מדאיג אותי.‬
‫תודה.‬
‫בסדר.‬
‫אז מה יש לכם בשבילנו?‬
‫לא. סליחה, לא. לא. אנחנו פורשים מהתחרות.‬
‫תפסיקי. כמה גרוע זה כבר יכול להיות?‬
‫תתכוננו. בום.‬
‫אוי.‬
‫אז יש פה סיפור?‬
‫נכשלנו.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫השבט אמר את דברו.‬
‫בהצלחה בשנה הבאה.‬ ‫-תודה.‬
‫ועכשיו, סוף סוף,‬ ‫אנחנו מגיעים לבית שכולנו חיכינו לו.‬
‫קייטי.‬
‫- וינטרלייט -‬
‫ובכן, אני חושב שמצאנו את המנצחת שלנו.‬
‫תוכלי לספר לנו על זה?‬
‫אני אשמח.‬
‫אתם מבינים,‬ ‫לפני שנים רבות הגעתי לווינטרלייט.‬
‫התחתנתי.‬
‫שמתי בצד את שאיפות הקריירה שלי,‬
‫והרגשתי כמו כישלון גדול ומוחלט.‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫טעיתי לגבי זה.‬
‫חשבתי שהמטרה שלי הייתה‬ ‫לעזור לעולם באמצעות אדריכלות ירוקה,‬
‫אבל מתברר שהמטרה שלי‬
‫הייתה ללמד את בעלי לשעבר‬ ‫איך להיות אב ובעל טובים יותר‬
‫לאשתו ולילדיו הבאים.‬
‫אני כבר מתה לעוף מהמקום הזה.‬
‫צ'ט עשה את אייל הצפון.‬
‫כן. הקקי של אייל הצפון אכיל, אז...‬
‫כן. תוספת נחמדה.‬
‫תודה רבה על היום.‬ ‫נהניתי בטירוף. היה מדהים.‬
‫אני חייב ללכת לאסוף את התאומים.‬
‫רגע, יש לך תאומים?‬ ‫-כן. אני מטפל בהם כמה ימים בשבוע.‬
‫כמובן.‬ ‫-תישארי חזקה.‬
‫תתקשרי אליי. ו...‬
‫תני לי אגרוף.‬
‫נו, קדימה, תני לי אגרוף.‬
‫אוקיי.‬
‫נחמד.‬
‫תודה לך, גבירתי.‬
‫מוצא חן בעינייך?‬
‫צריך להוריד את זה. אני לא אוהב את זה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬ ‫-ביי.‬
‫למה התכוונת כשאמרת שאת כבר מתה לעזוב?‬
‫היה חם נורא בחדר האוכל. לא היה חם בטירוף?‬
‫אל?‬ ‫-מה?‬
‫מה קורה?‬
‫אחרי שגייב יסיים את התיכון,‬
‫אני עוברת לבוסטון.‬
‫מה?‬ ‫-אמא.‬
‫אלוהים.‬
‫קייטי, למה?‬
‫קיבלתי את העבודה הקודמת שלי בחזרה.‬
‫זו הזדמנות נוספת בשבילי.‬
‫מה עם הבית שלנו?‬ ‫-אצטרך למכור אותו כדי לשלם על חיי החדשים.‬
‫טוב, רק רגע. אז את אומרת לי‬ ‫שאת תמכרי את הבית שלנו,‬
‫אבל אפילו לא טרחת לשאול מה דעתי?‬
‫אז ככה נראית הכנות המוחלטת שלך?‬
‫התכוונתי לספר לכם. באמת.‬ ‫רציתי לחכות עד אחרי החגים.‬
‫לא רציתי להרוס את חג המולד.‬
‫טוב, אני לא עוזב, אז...‬
‫למכור את ספינת האם?‬ ‫זה כמו למכור את הילד השלישי שלך.‬
‫את באמת תעזבי אותנו?‬ ‫חשבנו שאת אוהבת להיות כאן.‬
‫קייטי, זה בהחלט יום עצוב.‬
‫אני, מכל האנשים?‬
‫לא יכולת לספר לי?‬
‫- 24 בדצמבר -‬
‫יאמי.‬
‫הכנתי לחמניות מתוקות כהתנצלות.‬
‫אני עדיין כועס עלייך. מאפים לא ישנו את זה.‬
‫אני מצטערת שלא סיפרתי לכם על הבית.‬
‫לא רציתי שחג המולד שלנו ישתנה,‬
‫אבל התברר שהוא השתנה ממילא מסיבות אחרות.‬
‫טוב, אני סולח לך. הלחמניות מדהימות.‬
‫תודה, נייג'ל.‬
‫והחלטתי לא להתעקש יותר‬
‫שתיקחו חלק במסורות המשפחתיות שלנו.‬
‫מותר לכם לעשות מה שבא לכם.‬
‫אתם מבוגרים מספיק כדי להחליט בעצמכם.‬
‫אתמול נראית מופרעת.‬ ‫עכשיו את נראית אחוזת דיבוק.‬
‫זה האני החדש שלי, גייב.‬
‫גייב, איך מתקדם החיבור?‬
‫אני רוצה להיות כבאי, אמא. קיבלתי החלטה.‬
‫כן, וכשתלך לקולג' במקום אחר,‬
‫אתה תגלה שיש לך עוד כל כך הרבה אפשרויות.‬
‫בסדר.‬
‫אלך לדבר איתו.‬
‫אוקיי. תודה, מותק.‬
‫כמו שאלבוס דמבלדור אמר פעם,‬
‫"הארי, אתה חייב..."‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫אוקיי, טוב, אז אני אגיד את זה.‬
‫אני חושב שהפחד הכי גדול שלך,‬
‫הוא שהילדים שלך יהפכו להיות כמוך,‬
‫ואיך שאני רואה את זה,‬
‫זה לא כזה דבר רע.‬
‫תודה, נייג'ל. זה נחמד מאוד מצידך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫וואו. את נראית...‬
‫מהממת.‬
‫תודה.‬
‫גם אתה. טוקסידו יפה.‬ ‫-תודה.‬
‫זו טוקסידו מתפרק.‬ ‫חלק ממופע הרקדן האקזוטי שלי.‬
‫הייתי מראה לך עכשיו, אבל זה המון עבודה‬
‫לחבר בחזרה את כל החלקים. זה סיוט.‬
‫תראה לי בפעם אחרת.‬ ‫-כן.‬
‫אולי מאוחר יותר, אם תרצי.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן. טוב.‬
‫בסדר.‬
‫גבירתי.‬ ‫-תודה.‬
‫במקום מי קרח, אני משתמש ב"אייסי הוט".‬
‫מה?‬ ‫-זה מעולה. ממש נהדר. אלוהים.‬
‫היי, צ'ט. תרשה לי לעזור לך עם המעיל.‬ ‫-כן. בסדר.‬
‫כן. בבקשה.‬ ‫-תירגעי, אישה.‬
‫הוא קצת תקוע שם.‬ ‫אני מכיר את הבחור שליד הקוסם.‬
‫מה קורה, גבר? היי, מה שלומך?‬
‫הנה, תחזיקי שנייה.‬
‫קנית אח כיס?‬
‫כן, במקום האח של נייג'ל ששברתי, זוכרת?‬
‫זה מצחיק, את לא נראית שיכורה.‬
‫את מוכנה להשגיח על צ'ט בשבילי?‬
‫מה נראה לך?‬
‫יופי. קייט כאן.‬
‫וצ'ט.‬
‫וואו.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫כולם, תתאספו כאן לרגע. תודה.‬
‫אני רק רוצה להרים כוסית.‬
‫עם מיץ תפוחים‬ ‫כי עליי לפתוח את המרפאה בעוד שעתיים.‬
‫אני רק רוצה לומר‬
‫שאני שמח בשבילך,‬
‫שאת סוף סוף מקבלת את החיים שאת רוצה,‬
‫ואף אחד לא ראוי לזה יותר ממך.‬
‫ואם הייתי יכול לחזור לאחור,‬ ‫הייתי מוודא שזה היה קורה קודם.‬
‫אז לחיי אל, נכון?‬
‫לחיי אל!‬ ‫-לחיי אל!‬
‫לחיי קייט.‬ ‫-קייט!‬
‫ורציתי גם להודות לכם שבאתם.‬
‫זו הפעם הראשונה שאני עורכת ארוחת חג מולד,‬
‫כי בדרך כלל בחג המולד, אני בבית תמחוי,‬
‫ומאכילה את העניים, את הנזקקים‬ ‫ואת חסרי הבית,‬
‫אז אתם יודעים, זה פשוט...‬ ‫אבל גם זה ממש נחמד.‬
‫ואני יודעת שכולכם מתים לפתוח את המתנות,‬ ‫אז נראה לי שכדאי שנאכל מהר ככל האפשר.‬
‫אז בואו. קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫בואו נאכל.‬
‫הן ממני.‬
‫כל כך מתחשב מצידך.‬
‫תודה.‬
‫הן של סטלה מקרטני.‬
‫וואו.‬
‫את יודעת מי זאת?‬ ‫-כן, אני יודעת. תודה.‬
‫גם לי יש מתנה בשבילך.‬
‫אני יודע מה זה.‬
‫אוי, לא נכון.‬ ‫-עשיתי אותו בעצמי.‬
‫עשית אותו?‬ ‫-כן.‬
‫הכובעים שלי אהובים, בסדר? הם אגדיים.‬
‫כן, זה נכון.‬ ‫-הכובע שאני תמיד חובש? קייט עשתה אותו.‬
‫היי, אני אוהב את הכובע שלי.‬
‫תודה, אבא!‬
‫כן, אני חושבת שהוא נראה...‬
‫מאוד מחמם.‬
‫אבא, תפתח את המתנה הגדולה שם. היא מאמא.‬
‫אתה יודע, אולי זה כובע.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה כבד.‬
‫צריך עזרה?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫אולי כדאי שתעזור לו.‬
‫מה זה?‬ ‫-כן! ברצינות!‬
‫אני לא מאמין.‬
‫זה גריל לשימוש בבית. מה?‬
‫אלוהים! חכו רגע, חבר'ה.‬ ‫תפסיקו למחוא כפיים.‬
‫אל תעשו כלום. אני רק רוצה... אל תסתכלו עליי.‬
‫לא ידעתי שהוא רציני כשאמר שהוא מת לכזה.‬ ‫-אני אף פעם לא צוחק על צלייה בתחתונים.‬
‫סליחה. הבנתי אותך.‬
‫אל, תודה.‬
‫אני מצטערת שזה לקח כל כך הרבה זמן.‬
‫לא.‬
‫זה בשבילך.‬
‫אני אעביר לה.‬ ‫-כן.‬
‫אבל זה ממני. תודה, צ'ט.‬ ‫-תודה.‬
‫הבושם שלי.‬
‫אני מקווה שזה הריח. אבא ואבא‬ ‫אמרו שלא לקחת את הבקבוק שלך,‬
‫אז חשבתי לנסות לשחזר‬ ‫את הבושם שאת משתמשת בו.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫זה בדיוק הריח.‬
‫איך?‬
‫טוב, הרחתי אותו במשך הרבה מאוד זמן.‬
‫טס!‬
‫סליחה, זה בטח הבושם.‬ ‫-זה בשבילך.‬
‫נראה יקר.‬
‫כדאי שזה יהיה.‬
‫זו טבעת?‬
‫נו, מה זה?‬
‫איירפודס.‬
‫נחמד.‬ ‫-זה נהדר.‬
‫כן, בגלל שאיבדת את שלך כשיצאנו להחליק.‬
‫כן.‬
‫סליחה, זה פשוט בגלל שנתת עכשיו לאשתך לשעבר‬
‫את הבושם המיוחד שלה שהכנת מאפס,‬
‫אבל לי נתת איירפודס.‬
‫היי, טס, זה לא סיפור גדול.‬ ‫-כן.‬
‫קייט לא אוהבת מתנות קנויות.‬ ‫אני מנסה להיות בעל לשעבר טוב.‬
‫כן, לא. אתה צודק. אני מצטערת.‬
‫אני הפכתי את המצב למוזר.‬
‫כבר מאוחר. אנחנו נזוז.‬
‫לא. יש עוד מתנות.‬ ‫-אנחנו הולכים. איפה המפתחות?‬
‫אני אוהב ללכת. זה כיף.‬
‫טוב, בוא נלך, צ'ט.‬
‫למה אתה אף פעם לא מוצא את המפתחות שלך?‬ ‫-כי אני...‬
‫מישהו ראה אותם?‬ ‫-מצאתי אותם.‬
‫אה, יופי.‬
‫אוהב אותך.‬ ‫-גם אני.‬
‫אוהב אותך.‬ ‫-תישארו לקינוח.‬
‫הם רוצים ללכת, פשוט תן להם ללכת.‬
‫זהירות.‬
‫בואו הנה. חיבוקים.‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהב אתכם.‬ ‫-נראה לי שגם אנחנו נלך.‬
‫ביי.‬ ‫-וואו, תראו, פרצה שרפה.‬
‫גייב, תתרחק!‬
‫תירגעו. מצאו את היציאה.‬ ‫אל תחזרו פנימה. תתכופפו.‬
‫כולם להתרחק!‬
‫תתרחקו!‬
‫מצטער.‬ ‫-מה אתה עושה, צ'ט?‬
‫וואו!‬ ‫-לא!‬
‫מה לעז...?‬
‫תודה לאל!‬
‫וואו!‬
‫תתרחקו!‬
‫לא!‬
‫אל תסתכלו!‬
‫תשמרו על עצמכם.‬
‫הגבות שלי בוערות. זה חם!‬ ‫-צ'ט, לאן נעלמו הבגדים שלך? זוז!‬
‫כן. מעולה!‬ ‫-כן!‬
‫כן!‬ ‫-נהדר. כל הכבוד, גייב.‬
‫כל הכבוד, מותק!‬ ‫-תותח!‬
‫אוקיי.‬
‫היי.‬
‫מה קרה?‬ ‫-זו הייתה מתנה בשביל נייג'ל.‬
‫בשבילי?‬
‫כן.‬
‫נייג'ל.‬ ‫-נייג'ל.‬
‫אני מאשימה את עצמי.‬ ‫-אף אחד לא אשם.‬
‫לא, אני מתכוונת על כל זה.‬
‫אני גאה בעצמי שאני מתחמקת‬ ‫ממערכות יחסים בעייתיות.‬
‫אני נמנעת מסטריאוטיפים גבריים אידיאליים,‬ ‫שנראים טוב מכדי להיות אמיתיים.‬
‫וכל זה הוא פשוט תמרור אזהרה ענקי.‬
‫הכוונה שלי לא הייתה לצאת עם איזה רופא כפרי‬
‫ועם אשתו ועם מה שנייג'ל לא יהיה.‬
‫כן, אני מבין אותך.‬ ‫-אבל, תודה על האיירפודס.‬
‫נראה לי שאתה צריך ללכת לדבר איתה.‬
‫אני צריך?‬
‫כן.‬
‫אני מצטערת על הערב.‬
‫לא, זה ממש בסדר.‬ ‫אני תמיד אומר שאם אין ריבים, זו לא משפחה.‬
‫טוב, אני פשוט שמחה‬ ‫שאתה והמכנסיים שלך הייתם כאן.‬
‫הם מעכבי בעירה.‬ ‫אני משתמש בהרבה בובות בוערות במופע שלי.‬
‫קשה לתאר את זה, אבל אראה לך מתישהו.‬
‫אוקיי.‬
‫אז את באמת עוזבת, מה?‬
‫כן, הייתי צריכה לספר לכולם קודם.‬
‫טוב, אני לגמרי פתוח ליחסים בשלט רחוק.‬
‫את יודעת,‬ ‫יש הרבה מוזיאוני בירה בבוסטון, אז...‬
‫לא, אני מצטערת.‬
‫צ'ט מבין, והוא מקווה שתשני את דעתך.‬
‫אני לא אשנה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫אבל תודה שגרמת לי להרגיש מיוחדת‬ ‫בזמן שבאמת הייתי זקוקה לכך.‬
‫אתה בחור נהדר.‬
‫גם את.‬
‫אוקיי.‬
‫ביי, צ'ט.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫נתראה בקרוב, מה?‬
‫בסדר.‬
‫ליווית אותנו לאורך כל הדרך.‬ ‫מעולם לא חשבתי שיהיה כל כך קשה לעזוב אותך.‬
‫תודה על הכול.‬
‫על לא דבר.‬
‫רגע, מה עשיתי?‬
‫את הבת הכי טובה.‬
‫כן, טוב, הרוח כל כך חזקה,‬ ‫וכל הזמן מעירה אותי.‬
‫כן?‬
‫אנחנו יכולות להתכרבל?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫היי, הרוח העירה אתכן?‬
‫כן.‬
‫נשמע כמו סערה מטורפת בחוץ. אלוהים.‬
‫מה אתה עושה? גייב!‬ ‫-בסדר.‬
‫אוקיי.‬ ‫-סליחה, חבר'ה.‬
‫אלוהים.‬
‫גם אתה רוצה להתכרבל?‬
‫לא.‬
‫אולי.‬
‫בוא לכאן.‬
‫גם אתה יכול לשים את הראש על הכתף שלי.‬ ‫זה חוקי.‬
‫אה, אוקיי.‬
‫כן.‬
‫תינוקות שלי.‬
‫מי זה?‬
‫אני שם עשרים דולר שזה צ'ט.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫למה אתה לא במרפאה?‬
‫שמתי שלט על הדלת‬ ‫שאומר לאנשים לנסוע לניוברי.‬
‫איחרתי?‬
‫למה?‬ ‫-זה ערב ספר חג המולד.‬
‫אני היחיד שחשוב לו‬ ‫לשמור על המסורות המשפחתיות האלה?‬
‫מה קרה לך? תסלחי לי.‬
‫תראו מה מצאתי על מפתן הדלת.‬
‫היי, מה קורה, אבא?‬ ‫-כן.‬
‫זה אבא שלכם.‬
‫תגיד לי את האמת, אני מאומץ?‬
‫אני אביך. אני אבא שלך.‬
‫אני נכנס, תעשו לי מקום! אוקיי.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אנחנו לא חייבים לקרוא את הכול, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-זה בערך אלף עמודים.‬
‫בחיים לא נענה אתכם עד כדי כך. ממש לא.‬ ‫-ממש לא.‬
‫עמוד ראשון.‬
‫זו הצילום הראשון שלנו ביחד.‬ ‫שלי ושל אמא שלכם.‬
‫איזו פצצה. תראו כמה אמא שלכם מהממת.‬
‫גם אתה לא נראה כל כך רע.‬
‫מתחשק לי לבכות.‬
‫יש מצב שאבכה.‬
‫זה היה כיף.‬
‫כן.‬
‫אהבתי את זה.‬
‫כדאי שאני אזוז.‬
‫תודה על הערב.‬
‫כמובן.‬
‫חשבתי שתיקנו את הדלת הזאת, לא?‬ ‫בית ישן ומטופש.‬
‫היי!‬
‫זה בסדר, בית. הוא לא התכוון לזה.‬
‫אני מצטער, בית. לא התכוונתי לזה.‬
‫יש כל כך הרבה דברים שלא עובדים.‬
‫וכל כך הרבה דברים שכן.‬
‫כן.‬
‫ממש טעים.‬
‫- 25 בדצמבר -‬
‫הביצה הכי טובה שאכלתי.‬
‫חג מולד שמח, ישנונים.‬ ‫-חג מולד שמח.‬
‫זה חג המולד. אתם מקבלים נשיקות.‬ ‫-היי, אמא. חג מולד שמח.‬
‫אני...‬ ‫-ואני.‬
‫אוקיי.‬
‫נייג'ל. חג מולד שמח.‬
‫אלך לחלץ את הטנדר מהשלג.‬
‫אני צריכה להביא אתכם לאבא שלכם בתשע.‬ ‫-את לא באה?‬
‫אחרי אתמול בלילה? לא, אני בסדר.‬
‫יש לי הרבה מה לעשות כאן.‬
‫שינוי בתוכניות.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫שלום, משפחה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫עם?‬
‫הסערה.‬
‫הסערה שבפנים או הסערה שבחוץ?‬
‫הסערה שבחוץ.‬
‫אין לי חימום, אין לי חשמל,‬ ‫ועץ נפל על המחסן שלי.‬
‫אז כן, הכול מעולה.‬
‫מסכן שלי.‬
‫טס.‬
‫סליחה, עשיתי רעש?‬
‫מה את עושה?‬
‫אני הולכת. אני נוסעת הביתה.‬
‫אוקיי, אבל הכבישים סגורים,‬ ‫אז זה בטח מסוכן.‬
‫חציתי את אפריקה בהליכה, קייט,‬ ‫נראה לי שאני אסתדר בווינטרלייט.‬
‫אבל תודה.‬
‫אוקיי.‬
‫אני יודעת שאוורט ואני‬ ‫צריכים לעבוד על הגבולות שלנו.‬
‫והאם אלה יהיו סוג של גבולות קסומים‬
‫שיהפכו אותך לבלתי נראית לגמרי?‬
‫כי זו הדרך היחידה שבה הוא לא יתמלא התרגשות‬
‫בכל פעם שאת נמצאת בחדר,‬
‫ואני לא יכולה להתמודד עם זה,‬ ‫אבל תודה על האירוח, ותודה על הכובע.‬
‫ואני חייבת ללכת.‬
‫אלוהים. חשבתי שהיא דחפה אותך במדרגות.‬
‫טס, לאן את הולכת? מה?‬
‫אין חשמל, קפוא בחוץ,‬ ‫ואת לובשת מעיל מוויניל.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫יש לי את הכובע המגניב של קייט, נכון, בטי?‬
‫את בכלל לא רוצה לדבר על זה?‬ ‫-לדבר על מה? מה אנחנו עושים?‬
‫מה חשבנו שיקרה?‬
‫אולי כשנקעתי את הקרסול,‬
‫חטפתי גם מכה בראש‬ ‫כי מה אני עושה כאן, בקוטב הצפוני המחורבן,‬
‫עם איזה בחור שפגשתי במקרה‬ ‫לפני ארבעה שבועות?‬
‫נראה לי ששנינו חטפנו‬ ‫סוג של התקף מאניה הדדי.‬
‫ואני חושבת שלא שמנו לב לזה,‬ ‫כי שנינו כל כך מושכים וגבוהים.‬
‫טוב, לפחות הסקס היה טוב.‬
‫כן.‬
‫כן, הוא היה טוב. הוא התחיל להתקרב לשם.‬
‫היי!‬
‫טוב, אני זזה. אני אתן לך להתמודד עם...‬
‫כל זה.‬
‫חג מולד שמח, בטי.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫היי!‬
‫חג מולד שמח!‬
‫מה לעז...? צ'ט?‬
‫כן!‬
‫למה הוא בכל מקום?‬
‫אני מתנדב בצוות החירום. זו המפלצת המפלסת.‬
‫כמובן.‬
‫עליי להגיע לכביש המהיר.‬ ‫נראה לי שהדרך לשם כבר פנויה.‬
‫לא, עדיין לא הגעתי לזה.‬
‫אז אני אשיג מסוק ארור.‬ ‫לא אכפת לי, פשוט תוציא אותי מכאן.‬
‫אני צריכה לנסוע לניו יורק.‬
‫צ'ט אוהב את ניו יורק.‬ ‫-כמובן.‬
‫וזו אחת מ...‬
‫תלבושות החשפן שלך?‬ ‫-היא יכולה להיות אם את רוצה.‬
‫נדבר על זה אחר כך.‬
‫ביי, קייט!‬ ‫-ביי, צ'ט!‬
‫ביי, בחור!‬
‫קוראים לי אוורט, אבל...‬ ‫-אוקיי. בטח, קייט.‬
‫בוא נלך.‬
‫לא נעים לי להישמע כמו הגרינץ', אבל...‬
‫אולי כדאי שנדחה עד שהחשמל יחזור.‬
‫או לבטל לגמרי.‬
‫כלומר, כמה סימנים אנחנו צריכים‬ ‫כדי לדעת שזאת לא השנה שלנו?‬
‫על מה אנחנו מדברים בכלל?‬ ‫אנחנו לא מבטלים כלום, בסדר?‬
‫זה חג המולד.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-ללכת לאן בדיוק?‬
‫הביתה, כמובן.‬
‫אני לא יודעת איך לא חשבתי על זה.‬ ‫זה הרי ברור.‬
‫לספינת האם יש חשמל סוללה.‬
‫חימום, אוכל. זה חג המולד! כן!‬
‫כדאי שנסרוק את השכונה,‬ ‫ונראה אם מישהו זקוק לעזרה.‬
‫רעיון טוב.‬
‫נכון.‬ ‫-מה איתי?‬
‫רוצה למיין את המתנות?‬ ‫תכיני שתי ערימות, ונציל את מה שנוכל.‬
‫כן, גברתי.‬
‫נהדר. אביא את המגפיים שלי. ניפגש למטה.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫מותק?‬ ‫-כן?‬
‫אני מצטערת שאת באה מהמשפחה המוזרה.‬
‫כן, טוב...‬
‫אני לא מצטערת.‬
‫עכשיו כשאני מבוגרת יותר,‬ ‫אני אוהבת להיות ממשפחה מוזרה.‬
‫מתברר שאני אוהבת מוזר.‬
‫כן, נכון, נייג'ל.‬
‫אמא.‬ ‫-אני צוחקת.‬
‫חוץ מזה, אנחנו ממש מגניבים.‬
‫טוב, תמשיכי.‬ ‫תגידי לי עוד דברים שישמחו אותי.‬
‫אל תתחרפני,‬
‫אבל את מסתכלת על הנשיאה‬ ‫של יוזמת הקיימות של אוקספורד.‬
‫ואני מתנדבת ב"סקראפ לאב"‬ ‫כדי להפחית את העומס בפסולת אורגנית.‬
‫אני כל-כך גאה בך!‬
‫מותק שלי!‬
‫זו מתנת חג המולד הכי טובה בעולם.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה שסיפרת לי.‬
‫על לא דבר.‬
‫מי זה? יש לי טייזר.‬
‫זה גייב, גברת וסט.‬
‫למה שלא תבואי לספינת האם איתנו?‬
‫יש לנו חשמל שם.‬
‫אני לא יכולה ללכת. פצעתי את הברך בזומבה.‬
‫אוי, זומבה.‬ ‫-אנחנו יכולים לסחוב אותך.‬
‫אנחנו יכולים?‬
‫כן.‬
‫למה זה כל כך מצחיק?‬
‫תיכנסו.‬
‫אוקיי, בואי.‬
‫מוכנה?‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫העוזרים של סנטה כאן.‬
‫מישהו בבית?‬
‫זה כל כך מוזר. בדקנו כל בית ברחוב,‬
‫ואף אחד לא בבית. איך זה ייתכן?‬
‫לא יודע.‬
‫בסדר.‬
‫ננסה עוד בית?‬
‫וואו.‬
‫ובכן, התעלומה נפתרה.‬
‫כן.‬
‫למה זה כל כך קשה?‬
‫אלוהים, סליחה. תודה.‬
‫שלום!‬ ‫-היי!‬
‫מה כולכם עושים אצלי בבית?‬ ‫-הם היו קופאים בלעדייך.‬
‫כולם בעיירה חושבים‬ ‫שאת מסתירה תחנת כוח במרתף.‬
‫אולי זה נכון.‬ ‫-זו לא הסיבה שאנחנו כאן.‬
‫שמענו שלכאורה הייתה תקרית‬ ‫בינך ובין בית ג'ינג'רברד חסר ישע?‬
‫ואז בישרת שאת עוזבת.‬
‫אז החלטנו שאנחנו רוצים לומר לך‬ ‫עד כמה את חשובה לנו.‬
‫קייט, כדאי שהאדריכלים היוקרתיים האלה‬ ‫יעריכו אותך.‬
‫תגידי להם שמאז שהוספת גג חי לבית העירייה,‬
‫כל הציפורים המקומיות חזרו.‬
‫זה כמו לעבוד בסיפור אגדה.‬
‫הייתי ספקנית, כידוע לך,‬
‫אבל המכשירים האלה ששכנעת אותי להתקין,‬ ‫חסכו לי הרבה כסף.‬
‫קניתי לעצמי מלתחה שלמה כפיצוי על הגירושים.‬ ‫אני פצצה אמיתית.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫טוב...‬
‫אני אדאג לומר להם.‬
‫נתגעגע אלייך, יקירה. לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיים!‬
‫לחיים.‬
‫זה חם!‬
‫סליחה, השתלטתי על המטבח שלך.‬ ‫אלה הרגלים ישנים.‬
‫אבל אם תרצי לנסות, שיניתי את מתכון‬ ‫טארט הטריקל שלי כדי שיהיה טבעוני.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫וואו.‬
‫טעים?‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה ממש טוב.‬
‫גם אני חושב ככה.‬
‫לא, הוקל לי.‬
‫בתוכנית הפטיסרי הבסיסית של "קורדון בלו"‬ ‫לא מלמדים אפייה צמחונית,‬
‫ולכן אקרא לו על שמך.‬
‫תודה.‬ ‫-"טארטי קייט".‬
‫ככה בכל פעם שאחשוב על טארט,‬ ‫אני אחשוב עלייך. טוב...‬
‫אני אנסה לשכנע את אמא ואבא שלי‬ ‫להגיש אותה בפאב.‬
‫זה יהיה ממש נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫אתה ממש מתוק, נייג'ל.‬
‫תודה על שאתה נחמד לבת שלי.‬
‫אני רואה שאתה עושה אותה מאושרת.‬
‫מה עוד אני יכולה לרצות?‬
‫כולנו שמחים שאתה כאן.‬
‫אתה מקסים.‬
‫וקצת מטורף.‬ ‫-כן.‬
‫אני מת על זה!‬
‫אבא היי, מה אתה עושה? אתה ישן? תתעורר.‬
‫מותק?‬ ‫-פתחתי...‬
‫מה עשית לו אתמול בלילה?‬
‫יצאנו למועדון.‬
‫יצאתם למועדון.‬
‫אמא, יש לי מתנה אחת אחרונה בשבילך.‬
‫זה החיבור שלי.‬
‫נס חג מולד!‬
‫אוקיי.‬ ‫-לא, קדימה. תעמוד.‬
‫תעמוד.‬ ‫-תופים, בבקשה.‬
‫בדיוק.‬
‫הבה נשמע את קולך.‬
‫אוי, לא.‬
‫אוקיי.‬
‫"שמי גבריאל הולדן.‬
‫"ההנחיה לחיבור הזה‬ ‫הייתה לתאר אדם שאני מעריץ,‬
‫"מישהו שגרם לי לשנות את תפיסת העולם שלי.‬
‫"חשבתי לבחור בפיל, מפקד מכבי האש,‬
‫"שהוא אדם ראוי להערצה בגובה 2.10 מטרים,‬ ‫ולכן כולנו נושאים את מבטינו אליו.‬
‫"אך יש רק אדם אחד‬ ‫שאמונתו בדרכו ועקשנותו העזה‬
‫"גרמו לי לשנות את השקפת עולמי,‬ ‫או בכלל שתהיה לי השקפת עולם,‬
‫"וזו אמא שלי, קייט הולדן.‬
‫"אימי חושבת שהיא ויתרה על קריירה‬ ‫שבה היא הייתה משנה את העולם לטובה.‬
‫"אבל אני יודע‬ ‫שהיא עושה זאת על בסיס יומיומי.‬
‫"וזה לא תמיד נראה זוהר,‬
‫"אבל היא לימדה אותי במובן המעשי ביותר‬ ‫איך לשפר את חייהם של אנשים.‬
‫"מהתקנת אסלת הקומפוסט של דוריס,‬
‫"ועד לקידום עסק שירותי ניקיון בתים אורגני‬ ‫במקלט לנשים,‬
‫"היא עוזרת להביא שינוי לעולם‬ ‫באמצעות אדם אחד בכל פעם.‬
‫"אמא שלי תמיד אומרת‬ ‫שמעשים קטנים מחוללים שינוי גדול.‬
‫"היא הסיבה שאני רוצה להקדיש את חיי‬ ‫למען רווחתם של אחרים.‬
‫"'תנו לי את הכוח להציל חיים'‬ ‫הוא המוטו של הכבאי..."‬
‫זה היה כל כך יפה.‬
‫אני לעולם לא אשכח את זה.‬ ‫-אני מקווה שלא. זה היה העותק האחרון שלי.‬
‫טוב, אתה לא צריך את זה עכשיו.‬ ‫אתה תהיה כבאי, נכון?‬
‫מה?‬ ‫-זו התשוקה שלך.‬
‫אני רוצה שתעשה מה שאתה אוהב.‬
‫אני תומכת בך במאה אחוז.‬
‫אוקיי.‬
‫וסיינה, אם את רוצה לנסוע לבקר‬ ‫את המשפחה של נייג'ל בכפר,‬
‫זה בסדר מצידי.‬
‫ואם תרצי להתחתן ולחיות שם יום אחד...‬ ‫-אמא, אנחנו רק יוצאים.‬
‫זה אומר שאני יכול לקרוא לך אבא?‬
‫היי.‬ ‫-היי, בטי.‬
‫מה אתה עושה כאן בחוץ?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני פשוט חושב.‬
‫על?‬
‫על צ'ט, בעיקר.‬
‫זאת אומרת...‬
‫טוב, דיברת עם טס?‬
‫לא.‬
‫לא, עשיתי לה את "ביטול המעקב,‬ ‫הגוסטינג והמחק" המפורסם.‬
‫טוב...‬
‫יש לי חדשות בשבילך.‬
‫כן?‬ ‫-צ'ט יצר איתי קשר.‬
‫לו ולטס יש כרטיסים ל"מלך האריות".‬
‫טוב, זה חמוד.‬
‫זה חמוד. זאת אומרת, הם מושלמים אחד לשני.‬
‫הם מוכנים.‬
‫מסמכי הגירושים שלנו.‬
‫תראי, אל, אני לא רוצה להתגרש.‬
‫או להיפרד.‬
‫תרשי לי לומר את זה שוב.‬
‫אני לא רוצה להפסיד אותך.‬
‫קחי אותי לבוסטון.‬
‫מה עם המרפאה שלך?‬
‫אני אסגור אותה.‬
‫בבקשה, אל, עשית כל כך הרבה למעני.‬
‫אני מעדיף למות מאשר להיות בלעדייך.‬
‫אז אני צריכה להגיד לך...‬
‫שהחלטתי שאני לא עוזבת.‬
‫מה?‬
‫מתי החלטת את זה?‬
‫ממש הרגע.‬
‫על מי אני עובדת?‬ ‫אני לעולם לא אוכל לעזוב אותך.‬
‫את מדברת עם הבית עכשיו, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אז אני מרגיש שלא הצלחנו להיפרד באופן מודע.‬
‫ואני מרגישה שאני לא רוצה‬ ‫לשמוע את המילים האלה שוב לעולם.‬
‫בטי, זה לא העתיד שציפיתי לו.‬
‫אבל אני בטוחה ב-100 אחוז‬
‫שזה העתיד שאני רוצה.‬
‫בואי הנה.‬
‫אז לסיפור חג המולד האפי שלי יש סוף טוב.‬
‫פתחתי חברת קיימות משלי.‬
‫אני מחוללת שינוי בקהילה שלי,‬
‫ומשנה את העולם באמצעות אדם אחד בכל פעם.‬
‫- כעבור שנה -‬
‫ואותה אהבה ראשונה,‬ ‫והתחושה שאנחנו מרחפים באוויר,‬
‫שחשבתי שהיא נעלמה בין אוורט לביני?‬
‫מתברר שהיא תמיד הייתה שם, ופשוט חיכתה לנו.‬
‫אני מחכה כבר שעה.‬
‫את כל הזמן עובדת.‬
‫הבאת את המבורגר הפטריות?‬ ‫-כן.‬
‫ומה עם הגריל לשימוש בבית שלך?‬ ‫-הבאתי את כפפות הצלייה שלי.‬
‫אני שמחה שאתה מאושר.‬
‫אני מאושר.‬
‫מתי הייתה השקיעה?‬
‫לפנלים הפוטו-וולטאיים שהתקנתי זה עתה‬ ‫יש חיישני אור, וכשמחשיך,‬
‫הם אמורים פשוט להידלק.‬
‫הנה זה.‬
‫מקסים.‬
‫אני אוהבת אותך, בטי.‬
‫אני אוהב אותך, אל.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬