-Kommer familjen Schwarzenboch? -Ja.
-Vad ska vi göra, då? -Jag har fått tag på Janet, hushållerskan.
Hon kommer och sköter alla förberedelser. Hon bor i närheten, så hon kommer snart.
Ni stannar i lägenheten tills hon kommer. Då avslutas ert jobb, och ni kan åka hem.
Men med full lön.
Ursäkta, jag måste ta det här samtalet. Hushållerskan kontaktar er.
Bjällerklang, bjällerklang Hör dess dingle-dång
Flingor som…
-Hallå? -Hallå, kära du.
Jag heter Janet och är familjen Schwarzenbochs hushållerska.
Vi har ett litet problem.
Ja, jag hörde det. Men du är inte så långt borta, va?
Det är det som är problemet. Jag har varit en stygg flicka, förstår du.
Petra tror att jag är i Chiswick, men jag är i Perthshire med min mamma.
-Är du i Skottland? -Det är inga problem.
Jag åker till stationen snart och är hos dig senare i kväll.
-Okej. -Du behöver inte oroa dig.
Jag har en plan.
Det ligger ett kreditkort i en låda i kökskontoret.
Om jag skickar en liten lista till skrivaren, kan du handla lite åt mig då?
Jösses. Vilken lista.
Äntligen.
PERSONALPARKERING WESTMINSTERS SOCIALTJÄNST
Jaha, lille man. Få se om det finns plats på härbärget.
Choklad med fikon…
Choklad med fikon. Så där ja. Och…
Och Dom Pérignon-champagne.
Champagne. Här ska vi se. Ja. Dom Pérignon.
Jösses.
"Tjugofyra"?
Så där. Ännu en är klar.
Mrs Hakopian?
Jag var på väg till stationen, men jag kom ihåg en sak till.
Herr och frau Schwarzenboch klarar sig inte utan Trüffelstreichwurst.
Utan vad då?
Bredbar korv med kalvlever och vit tryffel.
Tack.
Jösses.
Vi behöver en till vagn.
Det här är en högprioriterad nödsituation.
Vi har en försvunnen bebis. En försvunnen bebis.
Alla enheter, vi har en försvunnen bebis. Kom.
-Och bebisen var i bilstolen när ni åkte? -Ja! Jag spände fast honom själv.
Du har kommit till Georgia Hakopian. Lämna ett meddelande efter signalen.
Hej.
Jag ville bara be om ursäkt igen för det där misstaget med bebisen.
Och… Och ge er de här.
De är faktiskt riktigt goda.
Vad snällt.
-Okej. -Tack, Trevor.
Tja… Jag hoppas att ni får en fin jul.
Ja. Jag ska…
-Jag drar för här. -Tack.
-Kom nu, Archie. Hayley! -Hej, Annabel. Hej, Archie.
Jaha. Nu så. Så där.
Det är inte din sko, har jag sagt. Loss.
-Så där. Tack! -Ingen fara.
Ha det så jättemysigt! Hej då!
Så där. Kom, Archie.
Nu går vi.
Stanna här.
Archie! Kom tillbaka!
Nej! Släpp!
Ursäkta! Jag kommer ner med honom direkt!
Släpp! Nej!
Archie, vart ska du?
Okej. Kom, nu går vi. Nu går vi.
Hej, Annabel.
Hallå! Hunddamen?
Åh, nej.
DIN HUND ÄR MED MIG I TAKVÅNINGEN TREVOR – 07700 900789
Nej. Archie! Ge mig skon! Archie!
Nej! Inte den bredbara korven!
Titta. Titta vad jag har.
En sko. En fin sko till dig.
Kom och ta den, Archie.
Nej, inte taggen!
Släpp, Archie. Släpp. Duktig hund.
Släpp! Släpp…
Åh, nej.
Nej!
Inte taggen! Var är den?
Mrs Hakopian?
Vädret är hemskt här uppe, är jag rädd. Och det är kaos i tågtrafiken.
Så jag tar nattåget. Går det bra?
Och om du kan börja pynta lägenheten vore det jättesnällt.
Julpyntet är i ett förråd på nedervåningen.
Okej…
-Och vi behöver en julgran. -Var kan jag få tag i en sån?
Oroa dig inte för det. Jag ber Geoff komma förbi med en.
Han sköter takvåningens flora och fauna. Behöver du hjälp att klä den?
Nej, det behövs inte. Jag har klätt många granar i mina dagar.
Självklart. Jag gillar dig, Trevor. Du fick väl tag på den bredbara korven?
-Ja. Ja, det fick jag. -Bra jobbat, kära du.
Jag visste att vi var i trygga händer med dig. Vi ses i morgon bitti.
Okej. Hej då.
Archie! Nej!
-Hallå? -Det är Annabel från tredje våningen.
Jag såg din lapp och undrar om du kan komma ner med min hund.
Nej…
Tyvärr inte, för…
…jag är ute just nu.
När är du tillbaka?
Det är lite svårt att säga.
Om två timmar? Tre, kanske?
Jag kan ringa när jag är tillbaka.
-Hej, Trevor. -Lionel, hur är det?
I dag är det dags att flytta ut. Jag fattar inte att det faktiskt händer.
Så där.
Du milde.
Vad ska jag ens ställa den i?
Bra.
Nu behöver vi bara klä den.
Medan nån sover en stund.
Kom.
Får.
Halm.
Kom, Archie.
Okej.
STATY
Bra.
Du är bajsnödig. Äntligen är du bajsnödig! Kom, Archie.
Seså. Så där ja.
Duktig pojke.
Så där. Fortsätt.
Ja. Duktig pojke, Archie.
Då så.
Jag behöver nån slags…
Se där.
Bra.
Nu så.
Så. Och nu…
Ja! Ja, den är där!
Där är han! Där är min pojke!
-Har han gjort ifrån sig? -Visst har han det.
Vilken duktig pojke! Du är en så duktig pojke!
-Tack för att du tog hand om honom. -Ingen orsak.
-Ska du åka upp? -Ja.
Och du ska väl till takvåningen?
God natt, lille Jesus.
INKOMMANDE SAMTAL – JANET
-Hallå? -Allt är inställt. Det går inga tåg alls.
-Jag kan inte komma. -Va?
Du måste förbereda familjen Schwarzenbochs julmiddag.
Vad menar du? Hur många…
Bara 12. Kanske 14. Max 16.
Familjen Schwarzenboch anländer klockan fem. Det är din deadline.
-Klockan fem? -Du behöver inte få panik.
-Janet, det är… -Oroa dig inte.
Jag var vaken hela natten på stationen
och har skrivit ner steg-för-steg-instruktioner.
De borde komma till dig när som helst.
"Julmiddag."
JULMIDDAG – LONDON
God kväll. Den här vägen, varsågoda. Vill ni stiga in?
Hej, det är Janet. Lämna ett meddelande efter pipet.
-Hallå? -Hej, Petra. Det är jag, Trevor.
-Vilken Trevor? -Trevor Bingley.
Från lägenheten i London.
Jag är fortfarande här eftersom Janet, som också är här,
bad mig hjälpa till med lite småsaker.
Och hon bad mig meddela er
att julmiddagen är klar.
Men vi har inte sett till familjen Schwarzenboch.
Jag ber om ursäkt.
Jag… Jag tänkte ringa henne, men jag glömde helt bort det.
Kan ni meddela henne att familjen Schwarzenboch inte kommer?
De åkte till New York i sista minuten.
Kommer de inte?
Hälsa henne att jag är ledsen. Hoppas hon inte gjorde sig för mycket besvär.
Tja… Hon…
Jag måste gå. Hushållerskan i New York ringer mig.
Men kan ni önska Janet en riktigt god jul från mig?
Och tacka henne igen. Hon har varit så underbar.
God jul.
-Hallå? -Förlåt att jag stör. Metropolitanpolisen.
Vi utreder försvinnandet av en bebis som ni har haft hand om.
Ja! Ja, den är här.
-Menar ni att ni har bebisen? -Ja. Jag kommer ner med den. Kom in.
Kom, bebisen. Nu går vi.
Jaha, vad har vi här, då?
Är det han?
Du har allt varit i farten, va? Och fått oss alla att irra omkring.
Så där.
Det verkar inte vara samma bebis, sir.
Nej, det är det inte.
Det där är fel bebis.
Det här är rätt bebis.
Jag tog fel bebis när jag gav den till mrs Hakopian.
Och medan jag gick för att hämta rätt bebis körde hon iväg.
Vi kanske ska låta socialarbetaren reda ut det här?
Ja, visst.
Centralen? Det är DS 19. Kan ni be socialarbetaren komma hit snarast möjligt?
Jag måste nog mata honom. Vill ni följa med upp?
Ja, det är nog bäst, sir.
Så där.
Kom in.
Wow! Vilket ställe ni har, sir.
Den är inte mitt. Jag är bara husvakt.
Vill ni ha nåt att dricka medan ni väntar?
Jag är rädd att vi bara har årgångschampagne.
Hej på dig.
Prosit!
Hej.
-Hej, Trevor. Har du tid en minut? -Ja. Jag kör upp er.
-Ursäkta att vi stör, Trevor. -Vi ville bara säga tack för gåvorna.
-Och ge dig den här. -Ja.
-Men oj. -Det är bitleksaker med Greta Gris.
River älskar dem. Vi tänkte att din bebis kanske också gör det.
Vad snällt. Tack.
…vad du är
Vill ni komma in och äta en julpaj? Eller lite stollen-kaka?
Hej, Lionel.
Girigbuken säger att jag måste lämna de här till dig.
Archie! Kom tillbaka!
Förlåt, Trevor. Vi var i hissen när du körde upp Lionel. Archie!
Jag fattar fortfarande inte att det är över nu. Ett sista farväl.
Får jag bjuda på nåt att dricka?
Jess! Hur är det? Hur är det på Barbados?
Vi är inte på Barbados, Trevor. Vi är i London.
Vi satt på Heathrow i två dagar och väntade på flyget.
I natt sov vi på ett flygplatshotell.
Och efter ytterligare sju timmars väntan ställde de in flyget.
Jess, vad tråkigt.
-Vi sitter i en taxi på väg in till stan. -Hur är det med Maddy?
Tja, det är därför jag ringer.
Jag förstår att det är en stor begäran,
och jag vet att vi redan har strulat till julen för dig. Men…
-Tror du att vi kan komma till dig ändå? -Ja, det tror jag nog.
-Men jag är på ett annat ställe. -Va? Var är du?
Jag måste gå, men jag messar dig adressen.
Georgia, kom upp.
Från himlen änglasång vi hör
Och klockor klingar klart
Toner från en änglakör
Ljuder här, så underbart
God jul, Archie.
Gloria
Hosanna in excelsis
Gloria
Hosanna in excelsis
Är du säker på att det här är rätt adress?
Pappa!
Hej, vännen.
-Hej, Jess. -Hej.
-Det här stället är fantastiskt. -Vad är det här?
-Och vilka är alla de här människorna? -Det är en lång historia.
-Vems bebis är det här? -Bebisen är min.
-Va? -Vad menar du, pappa?
Alltså inte min. Det hör till den långa historien.
Och historien blir allt längre, ärligt talat.
För trots alla socialtjänstens ansträngningar,
så har vi ingen som helst aning om var bebisen kommer ifrån.
Fick du två?
Här, mamma. Jag vill inte ha den.
-God jul, Jess. -Skål!
Hur känner du de här människorna?
-Brödsås? -De äter inte mejeriprodukter.
Det måste vara svårt.
Hör upp, allihop!
Det är hög tid att nån utbringar en julskål.
-Skål för Trevor. -Skål för Trevor.
Skål för pappa.
-Och för bebisen som förde oss samman. -Skål för bebisen!
-Var är bebisen? -Han var här alldeles nyss.
-Åh, nej. -Under bordet?
-Han kan inte ha kommit långt. -Kolla gardinerna.
Ja, du tar den sidan, och jag…
Jesus?
Lille Jesus? Var är du?
Bebisen?
Han är här!
Hallå?
God jul, Janet.
Vi kände att vi inte ville missa din julmiddag, trots allt.
Undertexter: Susanne Sparv