Gu-cheon.
Går det bra?
Det var en grunn til at kronprinsens ånd tilkalte peståndene.
En stor katastrofe vil snart ramme hele palasset.
Deres Majestet, den plassen er…
Hans Majestets liv er i fare.
Deres Majestet.
-Det er ikke… -Jeg vet allerede alt.
At ånden søker å drepe kongen.
Det er ingen andre enn meg som kan ta denne ledige tronen.
Ingen andre enn meg.
Bare jeg
kan beskytte dette palasset og kongehuset!
Bare jeg!
Bare jeg…
Bare jeg kan beskytte dem. Bare jeg.
Ingen andre enn meg…
-Rådgiver! -Rådgiver!
-Rådgiver.
Går det bra?
ØSTPALASSET
Kan kronprinsen ha noe med dette å gjøre?
Gu-cheon.
Hva sa du nå?
Noe er galt i palasset, men du ser heller ikke bra ut.
Fordi kronprinsens ånd har blitt sterkere.
Derfor skal jeg forsegle ham inni her.
Forsegle ham? Ikke sende ham til etterlivet?
Umulig. Han fortærte peståndene,
og deres sjeler er sammenfiltret med hans.
Hjelpe meg.
Ikke se på meg som om jeg skal dø.
Ikke rynk pannen. Ser stygt ut.
Du har ikke sett frisk ut siden du fikk gwi-mae-øynene.
Som gwi-mae fra brønnen…
Er du redd for at jeg mister forstanden og dreper noen?
Det vil ikke skje.
Å forsegle en ånd er hundre ganger lettere enn å ødelegge den.
Å forsegle ham, vil være nok.
Det vil fungere, ikke sant?
Forsoningsritualet vil hjelpe.
Hvis vi beroliger peståndenes sjeler,
kan vi svekke kronprinsens ånd.
-Jeg følger deg tilbake til rommet ditt. -Det trengs ikke. Jeg er ikke syk.
Men det er du.
Alt vil være over i kveld.
Det stemmer. Vinn eller forsvinn.
Hva skal du gjøre når dette er over og du forlater palasset?
Jeg skal drikke meg sanseløs og sove i flere dager.
Det er ikke det jeg mener.
Hvordan vil du leve?
Og hva vil du gjøre med livet ditt?
Jeg har aldri tenkt på det.
Men jeg drar tilbake til tempelet.
Hva? Du sa at du hatet abbeden,
men du drar tilbake?
Du skjønner,
omtrent fire li sørøst for tempelet
er det en elv som renner langs en klippe.
Og det var…
…der moren min døde.
Så selv i døden kan jeg ikke forlate tempelet.
Jeg beklager.
Jeg dro deg inn i saken med ånden i palasset.
-Du har ingenting med… -Du har brukt meg som du ville.
Det er for sent.
Du velger fortsatt sinte ord, selv på slutten.
Jeg har endelig funnet motet til å være ærlig.
I kveld skal du dø.
Den som ikke døde med sin mor.
Den som aldri skulle leve,
verken som menneske eller ånd.
I kveld skal du dø.
Den som ikke døde med sin mor.
Den som aldri skulle leve,
verken som menneske eller ånd.
Du skal dø.
Hva sa Gosuyeochil, prinsesse?
Skilpadde, skilpadde
Stikk hodet ditt ut
Hvis du ikke gjør det
Vil jeg steke deg og spise deg opp
Er den snart klar?
Ritualet begynner snart, ved oksetimen.
Den er nesten ferdig.
Jeg har tenkt på det.
Jeg blir med deg til åndeverdenen.
Jeg har sagt det igjen og igjen,
du vil ikke overleve der.
Ikke tenk på det engang.
Alt er klart.
Jeg går.
Vent litt.
Drikk dette.
Denne medisinen gir deg yang-energi. Den har sjeldne ingredienser.
Du burde ikke ha…
Du burde ha gitt meg den før.
Den er så bitter.
Er det noe jeg kan hjelpe deg med?
Nei.
Prinsesse.
Kronprinsens ånd er etter deg også,
så hold deg godt skjult.
Hva er i veien?
Før jeg kom hit,
besøkte jeg bestemors rom.
Hvorfor gikk du dit?
Du behandler henne som en fiende…
Du vil ikke våkne på en halv dag.
Hvorfor?
-Hvorfor… -Jeg vet ikke selv.
Da jeg hørte gwi-mae si at du ville dø i natt,
handlet jeg før jeg rakk å tenke.
Du er den eneste i palasset jeg kan stole på.
Så…
…jeg vil ikke la deg dø.
Jeg skal redde deg,
selv om det koster meg livet.
Takk for at du har beskyttet meg.
Fra nå av
skal jeg ta over dine plikter.
Forsoningsritualet begynner snart.
Det virker som om sjamanen har en snedig plan.
Deres Majestet.
Ikke lag en scene.
Kronprinsen er her.
Så du ble en ak-gwi likevel.
Ikke prøv å blande deg inn.
Du føler deg nok urettferdig behandlet.
Det forstår jeg.
Du ble drept av din egen far, så det er naturlig.
Bror!
Han forlot meg fordi jeg hørte de dødes stemmer,
og han lot min mor dø.
Jeg forakter også far, bror!
Jeg sa du ikke skulle blande deg.
Jeg vil ikke la deg dø.
Selv om det koster meg livet.
Ber du meg om å la være?
Dette er den eneste måten å redde prinsessen på.
Hun ville risikere livet for meg.
Jeg må gjøre det samme.
Fra det øyeblikket mennesker fødes,
beveger vi oss mot døden.
Ens status
eller natur
spiller ingen rolle.
Til slutt kommer døden til alle,
så det er ingen grunn til å sørge eller føle seg urettferdig behandlet.
Ikke rart palasset er fullt av yin-energi.
Så det var deg.
Urgwi-mae.
Jeg gir deg
hva enn du vil ha.
Til gjengjeld,
gi meg din kraft,
så jeg kan redde prinsessen.
Hvor lenge til, Deres Majestet?
For å stoppe pesten,
satte jeg først dere, de maktesløse, foran sverdet.
Uten å spørre om lov,
knuste jeg skjebnene deres.
Og likevel klarte jeg ikke å stoppe noe som helst.
Alt jeg hører, er deres hatefulle klaging.
Dette er en synd som aldri…
…kan vaskes bort.
Jeg ber ikke om tilgivelse.
Hvis dere ønsker det…
…kan dere ta livet mitt med én gang.
Men hvis jeg får leve,
skal jeg ta meg av dem som er igjen etter deres død.
Deres foreldre,
søsken,
barn
og alle slektningene deres.
Jeg skal ta vare på dem til slutten…
…som denne nasjonens forelder.
Og for denne synden jeg ikke kunne bøte for i dette livet,
skal jeg stå til rette igjen og igjen i etterlivet.
Så gi slipp på naget…
…og gå videre til etterlivet.
Legg ned den tunge byrden…
…her i denne verdenen…
…og gå videre…
…til den andre siden.
Jeg har ventet på at peståndene skulle dra.
Det kan ikke…
Det kan ikke ende slik.
Vil du så gjerne drepe faren din?
Du skjønner…
…jeg har vært plaget hele livet, og trodd at jeg drepte moren min.
I frykt for at synden ville gjøre meg til en ak-gwi, tvang jeg meg til å leve.
Så jeg ikke skulle bli som deg.
Men hvorfor ville du gå så langt som å bli en ak-gwi…
Jeg ville bli konge.
Men det betyr ingenting nå.
Dette palasset, der jeg ikke kan bli konge.
De elendige undersåttene.
De inne i palasset…
…og de utenfor dets murer…
Jeg skal drepe dem alle.
Å ødelegge sjelen din, var det jeg ønsket å unngå.
Du kan ikke ødelegge meg.
Hvis du ødelegger noens sjel,
vil du også bli en ak-gwi.
Jeg vet det.
Men hvis jeg ikke dreper deg,
brytes ikke forbannelsen, og prinsessen vil dø.
Fra jeg møtte urgwi-mae, har jeg vært forberedt på å bli en ak-gwi!
Det er over.
Kongelig vakt!
Sjefsevnukk Kim!
Deres Majestet.
Gu-cheon!
Jeg gir deg all yang-energien jeg har…
…så dra tilbake.
Gu-cheon, våkn opp.
Gu-cheon.
Ta min yang-energi.
Du kan ikke dø sånn.
Jeg lar deg ikke dø.
Nei.
Gu-cheon.
Det holder.
Nå som det har kommet til dette,
la oss gi alt.
Jeg er allerede en ak-gwi.
I stedet for å la en gwi-mae fortære sjelen min…
Deres Majestet.
Det har ikke vært flere rapporter om pesttilfeller.
Ritualene i hver region ble utført uten problemer,
og uroen blant folket er i ferd med å legge seg.
Bra.
Du kan gå.
Deres Majestet.
Alle de merkelige ulykkene i palasset de siste dagene
har opphørt.
La oss dra.
Men…
…enkedronningen, som nå er i sin private residens,
er ikke ved sine fulle fem.
Hvordan går det med prins Iksang?
Han etterforskes i hemmelighet
for å ha tilkalt en sjaman for å utføre ritualer mot Deres Majestet.
Greit.
Du kan gå.
Det har gått tre dager.
Prinsesse.
Kanskje det er på tide å gi ham opp.
Vi trodde han var død sist,
men han våknet, ikke sant?
Selv for Gu-cheon…
Alle sier
at han er død.
Ikke gråt.
Han er ikke død.
Se.
Barnet gråter.
Så ikke plag oss mer,
bare kom tilbake.
Hvis du ikke finner veien tilbake…
…ring i bjellen, så jeg kan finne deg.
Ggeomeoksali.
Den der heter Ggeomeoksali. Det er ingen vanlig skapning.
Den fester seg til de levende og lever av yang-energi.
De levende…
Han lever.
Rundt fire li sørøst for tempelet
er det en elv som renner langs en klippe.
Og det var der
moren min døde.
Så selv i døden kan jeg ikke forlate tempelet.
Vær så snill…
Jeg visste du ville være her.
Det er over.
Du kan forlate palasset…
…som du ønsket.
Så
ikke bli her alene.
Bli med meg tilbake.
Du sa at du levde uten mening, uten å kunne dø.
Men lev videre.
Du kan leve som en ånd.
Men lev videre!
Hører du meg?
Du sa at ditt eget liv betydde mer enn noe annet.
Trodde du jeg ville bli glad…
…om du kastet bort livet ditt for å redde meg?
Din lømmel.
Kom tilbake med én gang, før jeg drar deg ut selv!
Prinsesse.
Jøye meg.
Så bråkete.
Du gråter igjen.
Du kom tilbake.
Har du gjort deg klar til å dra?
Ja, Deres Majestet.
Men…
…dette er en storslått avskjed.
Så du har ikke tenkt å la meg dra så lett, har du vel?
Jeg vet hva du har vært gjennom…
…i hemmelighet her.
Og du vet…
…altfor mye om palasset og meg…
…gjør du ikke?
Reis deg.
Folk forandrer seg
når de får det de vil ha.
Løftet ditt betydde lite, Deres Majestet.
Ser du noe igjen?
Åndene til tidligere konger
og de utallige prinsene som aldri ble konger, er her.
Du kan gå nå.
Skåner du meg?
Det får vi se på.
Han vil vel ikke plutselig ombestemme seg og drepe meg?
Du store.
Hvorfor står du bare der?
Har du blitt glad i palasset?
Skal du noe sted?
Jeg blir med deg.
Hva?
Hvorfor?
Du gjorde alt for å hjelpe meg å ordne opp tingene mine.
Nå er det min tur til å hjelpe deg.
Du store tid.
Det blir ikke lett.
Ikke klag til meg senere om hvor vanskelig det er.
La oss dra.
Du store tid.
ØSTPALASSET
Tekst: Susanne Katrine Høyersten