Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫- ההופעה הזו צולמה עבור Prime באחד באפריל 2024 -‬
‫- בתיאטרון "צ'לטנהאם אוורימן" -‬
‫הינה התיאטרון.‬
‫מה שלומך? "זה טרקטור?" "כן".‬
‫אני חושב שזה כאן. כן.‬
‫תתקדמו. אני אחנה פה. זה בסדר.‬
‫בבקשה. הצלחתי!‬
‫ההופעה החיה של קיילב‬
‫תיאטרון אברימאן‬
‫- כן, הכניסה משם. - תודה.‬
‫היי, חבר. הכול בסדר?‬
‫נפלא, הכניסה משם. תודה.‬
‫- קיילב? - יבוא.‬
‫- אנחנו ערוכים לקראתך בבמה. - טוב.‬
‫- אפשר להביא חבר? - לא. זה מופע יחיד.‬
‫מובן שאתה לא יכול להביא חבר.‬
‫ערב טוב, צ'לטנהאם.‬
‫בבקשה קבלו במחיאות כפיים חקלאיות‬
‫את החוואי שבדרכים,‬
‫שעשה את הדרך מצ'יפינג נורטון,‬
‫קיילב קופר!‬
‫ערב טוב, צ'לטנהאם!‬
‫לצערי, לא אפשרו לי לעלות לבמה עם טרקטור אמיתי.‬
‫אז הבאתי את זה במקום. יש לו שלושה כוחות סוס,‬
‫ועשוי כולו מפלסטיק,‬
‫והוא לא מסוגל להסיר קרום מחלב שהורתח,‬
‫אבל הוא עדיין עדיף על טרקטור הלמבורגיני המפורסם המוכר לנו.‬
‫אני שונא את הטרקטור ההוא.‬
‫הטרקטור הזה אפילו נוהג בעצמו.‬
‫זה יגרום לי לפשוט רגל יום אחד. אני מרגיש זאת.‬
‫שואלים אותי כל הזמן, "קיילב, למה לצאת לסיבוב הופעות?"‬
‫ויש לכך סיבה אחת ויחידה:‬
‫לשים את החוואות במרכז הבמה.‬
‫ממש לשים את החוואים במרכז הבמה.‬
‫אני לא טוב בזה.‬
‫גם שואלים אותי, "קיילב, אתה לא עסוק מכדי להופיע?"‬
‫וכשחושבים על זה, יש לי שני ילדים עכשיו.‬
‫יש לי עסק של קבלנות בבית,‬
‫ואנו גם מצלמים עונה רביעית של "החווה של קלארקסון".‬
‫יש שיגידו שיש לי אובססיה קטנה לטרקטורים.‬
‫רק קטנה... לא, היא ענקית. אני מת על טרקטורים.‬
‫מת עליהם. אני עושה הכול בטרקטור.‬
‫למשל, אני לוקח את סבתא לקניות.‬
‫- נכון, סבתא? - כן, יקירי.‬
‫סבתא‬
‫שלא לומר שאני מסיע את ילדיי לביה"ס.‬
‫אני לא עושה את זה כי זה לא חוקי.‬
‫זין...‬
‫אני נוסע לפאב המקומי ושותה קצת...‬
‫ואסור לי לומר גם את זה. זין!‬
‫אני משתמש בטרקטור שלי לכל דבר. טוב?‬
‫לאחרונה, החוק שונה‬
‫מבחינת סוג הדלק שבו אפשר לתדלק את הטרקטור.‬
‫למשל, אם אקח את סבתא לקניות בסוף השבוע,‬
‫אצטרך להשתמש בדיזל לבן.‬
‫אבל לחרישות שבמהלך השבוע,‬
‫אוכל להשתמש בדיזל אדום.‬
‫זו למעשה הטבת מס שחוסכת לחוואים מעט כסף.‬
‫אני רוצה לחזור קצת אחורה.‬
‫זוכרים את העונה הראשונה ב"חווה של קלארקסון",‬
‫שלקחתי את הוואסאבי ללונדון?‬
‫- כולם זוכרים את זה? - כן!‬
‫- נהניתם מהפרק הזה? - כן!‬
‫אני שמח שנהניתם. עברתי שלושה ימי טיפול כדי להתגבר.‬
‫כולם זוכרים באיזה טנדר נהגתי?‬
‫- אל-200. - אל-200. כן.‬
‫הטנדר עדיין אצלי, אבל מישהו יכול לנחש‬
‫על איזה דלק הוא נסע?‬
‫דיזל לבן, כמובן, כי החוק מחייב אותי. טוב?‬
‫האובססיה שלי לטרקטורים החלה בגיל צעיר.‬
‫למעשה, קניתי את הטרקטור הראשון שלי כבר בגיל 15.‬
‫ועכשיו, יש לי את כל אלה.‬
‫פנדט, ניו הולנד.‬
‫קייס.‬
‫ג'ון דיר.‬
‫והטרקטור שאיתו פתחתי את העסק כשהייתי רק בן 16...‬
‫הלמבורגיני האדיר. 1998.‬
‫הוא שירת אותי היטב.‬
‫קדימה, אקח את כולכם לסיבוב.‬
‫בואו איתי.‬
‫לעזאזל, שכחתי את המפתח.‬
‫זה הלך טוב, נכון?‬
‫הייתי שוכח את הראש שלי אם לא היה מחובר.‬
‫ולדעתי אני מדבר בשם כל חוואי כשאני אומר‬
‫שלכל חוואי יש מקום מסתור בחווה,‬
‫שבו הוא מחביא את כל המפתחות. אני צודק?‬
‫האבטחה בחווה היא ברמה גבוהה. באמת.‬
‫למעשה, כשחושבים על זה,‬
‫לכל מכונית יש מפתח משלה,‬
‫שמתניע רק אותה, וזהו זה.‬
‫אבל באופן מוזר, אפשר לגלוש באינטרנט,‬
‫לקנות שם כל אחד מהמפתחות האלה, ולהתניע כל אחד מהטרקטורים שלי.‬
‫האבטחה בחווה היא ברמה גבוהה. תסמכו עליי.‬
‫זה טרקטור מדגם טי 7.210 של חברת ניו הולנד.‬
‫הוא ממוחשב מאוד. יש לו ג'י-פי-אס בגג.‬
‫מפתיע שהוא עוד שם, שעוד לא הרימו אותו,‬
‫כי זו בעיה משמעותית בענף החקלאות בימינו.‬
‫יש כמה כבשים לימיננו.‬
‫אל תסתכלו להן בעיניים.‬
‫הינה הן. נראה שהם מלחכות יבולים.‬
‫אסור להסתכל לכבשים בעיניים.‬
‫הן כנראה ייתקעו בגדר וימותו.‬
‫לכן, לא נביט להן בעיניים כשנחלוף על פניהן.‬
‫יש מהמורות בדרך. מקווה שישבתם.‬
‫שישבתם יפה בכיסאות.‬
‫כן, הן מסתכלות לי בעיניים.‬
‫אני שונא כבשים.‬
‫תראו אותן.‬
‫שנעבור אותן במהירות?‬
‫תראו אותן.‬
‫הן רוצות להילחם בי, אני יודע שכן. אני חש את זה.‬
‫אבל אתם יודעים מה? לא הייתי רוצה להיות בשום מקום אחר‬
‫מאשר בטרקטור.‬
‫זה המקום השמח שלי.‬
‫בואו נחזיר אותו למחסן ונחזור לבמה.‬
‫האובססיה לטרקטורים החלה בגיל צעיר מאוד.‬
‫אני זוכר שהייתי בן עשר ועזרתי לאבי באתר הבנייה,‬
‫וכשירדתי... הייתי אחד שהולך על זה.‬
‫יודעים מה פירוש, "ללכת על זה"?‬
‫"לך תביא את זה, לך תביא את זה". כן?‬
‫הייתי שם, עשיתי את זה.‬
‫הוא אמר, "קיילב, לך תביא לי פטיש". כשירדתי למסחרית...‬
‫עבדנו במקום בשם הוק נורטון.‬
‫אני זוכר שנכנסתי למסחרית, וראיתי טרקטור בשדה שמאחוריה,‬
‫שרק עולה ויורד כל היום.‬
‫גלגלי הטרקטור הקסימו אותי באופן שבו הסתובבו והסתובבו ו...‬
‫וכשהם נכנסים לבוץ...‬
‫כלומר...‬
‫מבינים למה התכוונתי? זה מרתק, נכון?‬
‫קריירת החוואות שלי החלה בגיל צעיר מאוד.‬
‫הייתי בן 12 כשנכנסתי לחוואות,‬
‫ובגיל 12 אימי ואבי עברו גירושים קשים.‬
‫איך הגעתי לפה?‬
‫ותמיד אמרתי לעצמי שאני מאמין שהחוואות הצילה אותי כאדם,‬
‫כי בגיל 12, כשאימי ואבי התגרשו,‬
‫אימי ואני הלכנו בדרך הזו, בעוד שאחי ואבי הלכו בדרך הזו.‬
‫כלומר, המשפחה התפצלה לחצי.‬
‫באותו זמן, אימי בדיוק הקימה עסק נייד לטיפוח כלבים:‬
‫היא הייתה מגיעה לבית הלקוח, מתחברת לחשמל ומספרת את הכלב.‬
‫רעיון מעולה. רעיון טוב, אימא.‬
‫אימא‬
‫אבל ההכנסות היו מועטות, כי היא רק פתחה את העסק.‬
‫העסקים היו חלשים מאוד, וחשבתי, "יודעת מה, אימא?‬
‫"אני רוצה להיות חוואי כשאגדל".‬
‫לכן, התקבלתי לעבודתי הראשונה בחווה בגיל 12.‬
‫עבדתי ברפת. חלבתי 120 פרות שוויצריות חומות‬
‫בעזרת שני רובוטים, וגידלתי את דור ההמשך. כיף גדול.‬
‫חליבת פרות מכירת ביצים‬
‫בגיל 13 חיי השתנו עוד קצת,‬
‫כי ליום הולדתי ה-13,‬
‫אימא שלי לא קנתה לי אקס בוקס, פלייסטיישן או טלוויזיה.‬
‫אימא שלי קנתה לי שלוש תרנגולות.‬
‫שלוש תרנגולות.‬
‫וחשבתי לעצמי בגיל 13, "אני יודע, יש לי רעיון.‬
‫"אוכל להקים חברה משלי".‬
‫לכן, בגיל 13 הקמתי חברה משלי.‬
‫היא נקראה, "חברת הביצים השמחות של קיילב קופר".‬
‫שם מפוצץ, אני יודע.‬
‫בזמנו זה נראה רעיון טוב.‬
‫העסק הצליח עד כדי כך, שחודשיים אחרי יום הולדתי ה-13,‬
‫היו לי 450 תרנגולות.‬
‫נהיה עמוס מהר מדי.‬
‫הקמת עסק של 450 תרנגולות ומכירת 600 ביצים בשבוע‬
‫מכרתי ביצים בצ'יפינג נורטון ולמדתי על הלקוחות.‬
‫זה היה הדור המבוגר.‬
‫כי הסתובבתי בצ'יפינג נורטון עם סלסלת הביצים.‬
‫דפקתי על דלתות ושאלתי אנשים אם ירצו לקנות תריסר ביצים.‬
‫רק המבוגרים קנו את הביצים.‬
‫מהר מאוד הבנתי‬
‫שבכל פעם שדפקתי ושאלתי, "תרצו ביצים?"‬
‫הם ענו, "כן, בבקשה. תרצה כוס תה?" ועניתי,‬
‫"עליי למסור 13 קרטוני ביצים, אני צריך לחזור לעבוד ב-16:00.‬
‫"כן, אשמח לכוס תה".‬
‫כי ידעתי שאם אשתה איתם תה, אוכל למכור להם עוד תריסר ביצים.‬
‫הייתי מעולה במכירת ביצים.‬
‫מעולה. בקטע מפחיד. כשחושבים על זה,‬
‫כשאני מסתכל על תה ועוגיות, זה קצת גורם לי לבחילה.‬
‫שתיתי הרבה תה ואכלתי הרבה עוגיות,‬
‫אבל אתם יודעים מה? מכרתי כך הרבה ביצים.‬
‫אני שונא את התמונה הזאת.‬
‫אני שונא אותה. כי הראש שלי לא בצורה הזאת.‬
‫אבל הסלסול נראה מדהים, נכון? אתם לא חושבים?‬
‫בגיל 14 חשבתי, "איך אוכל להמשיך לשפר את העסק שלי?‬
‫"יש לי 450 תרנגולות. אני מרוויח יפה".‬
‫וחשבתי, "יש לי רעיון".‬
‫אני לא יודע למה חשבתי כך, אבל זה מה שקרה.‬
‫קניתי שלוש כבשים. שלוש כבשים הברידיאניות.‬
‫המזדיינות הקטנות האלה.‬
‫עשיתי את זה כי חשבתי לעצמי,‬
‫"אני יודע. אם אקנה אותן, אז בזמן שאתהלך עם סלסלת הביצים,‬
‫"אוכל גם לקחת כתף כבש או צלעות כבש".‬
‫וזה עבד מעולה. מכרתי הרבה טלה.‬
‫אבל הטיפול בכבשים...‬
‫חיות דפוקות, ברצינות.‬
‫בגיל 15 חשבתי לעצמי, "יש לי שני עסקים שעובדים טוב,‬
‫"אבל איך אשפר את זה שוב? אני יודע.‬
‫"לא נולדתי לתוך רקע של חווה, אז אין לי חווה לגדול לתוכה".‬
‫אבל המטרה הבאה שלי הייתה להיות קבלן חקלאי,‬
‫לכן, בגיל 15 קניתי את הטרקטור הראשון שלי.‬
‫זה היה "קייס אינטרנשיונל 1394". מכירים את היצרן?‬
‫- כן? יש לכם כזה? - יש לנו.‬
‫הם די מחורבנים, נכון?‬
‫הטרקטור הזה היה מזעזע, באמת.‬
‫בגיל 15 למדתי לראשונה מהו כישלון.‬
‫אני לא אוהב את המילה "כישלון", כי אני מאמין‬
‫שהכול חלק מעקומת למידה,‬
‫ואם נכשלים במשהו, לומדים מהטעות הזאת.‬
‫בגיל 15, כשפתחתי את העסק, הוא נכשל במהרה,‬
‫כי לא עשיתי את הדבר הכי חשוב:‬
‫לא הלכתי לשם ובעטתי בגלגלי הטרקטור הזה,‬
‫ולא וידאתי שיש לו מנוע והגה.‬
‫בגיל 15, כל כך התרגשתי ללכת לבית הספר ולומר, "נחשו מה?‬
‫"יש לי טרקטור. מה יש לכם?‬
‫"יש לי טרקטור. באמת".‬
‫האפשרות להתרברב הייתה מדהימה. באמת. מדהימה.‬
‫אחרי שקניתי את הטרקטור... מובן שהוא התקלקל שוב ושוב,‬
‫וחשבתי לעצמי, "אני לא יכול יותר".‬
‫העסק שלי כשל. בכל פעם שעבדתי,‬
‫אכזבתי את הלקוח. לכן, החלטתי למכור את הטרקטור,‬
‫ובתקופה הזאת התעצבנו עליי מאוד בבית הספר,‬
‫כי כשפתחתי את העסק ועבדתי במשרה מלאה,‬
‫הנוכחות שלי עמדה בערך על חמישה אחוזים.‬
‫חשבתי שזה טוב. בסדר?‬
‫חשבתי שזה טוב, בסדר? אבל התברר שלא.‬
‫הם קנסו את אימא שלי ב-50 ליש"ט בכל שבוע, בגלל ההיעדרות החריגה שלי.‬
‫בזמנו, אימא אמרה, "קיילב, לא אוכל לשלם 50 ליש"ט".‬
‫"אימא, תירגעי".‬
‫קיילב קופר קבלנות‬
‫אמרתי, "יש לי כסף. אני אשלם".‬
‫אז שילמתי את הקנס במשך חמישה שבועות.‬
‫בבית הספר גילו, וכעסו על זה מאוד.‬
‫לכן, הם זימנו אותי ואת אימי לפגישה.‬
‫אני זוכר, ישבתי בחדר הישיבות,‬
‫והם אמרו לי, "קיילב, אי אפשר להמשיך ככה".‬
‫אמרתי, "אני מסכים. אתם עולים לי 50 ליש"ט בשבוע".‬
‫אמרתי, "מדובר ב-200 ליש"ט בחודש, כלומר, 2,400 ליש"ט בשנה,‬
‫"וחישבתי את זה: מדובר ב-15 אחוזים מהרווחים שלי מחברת הביצים".‬
‫והם אמרו, "זה חישוב מהיר יחסית אליך".‬
‫אמרתי, אגיד לכם משהו, אתם יכולים להושיב אותי בכיתה, ולומר,‬
‫"קיילב, כמה זה שמונה ועוד שתיים?"‬
‫לא אדע. ארגיש קלאוסטרופובי ולא אצליח.‬
‫אבל אם החקלאי יגיד, "קיילב, שם יש שמונה פרות,‬
‫"ושם יש עוד שתיים", אגיד, "זה קל, בסך הכול יש 12". קל.‬
‫אני צוחק, התשובה היא 11.‬
‫ואז...‬
‫התשובה היא עשר.‬
‫עשר.‬
‫והם אמרו, "בוא נסגור עסקה. ננהל משא ומתן".‬
‫סליחה, "ננהל משא ומתן"?‬
‫אז לראשונה למדתי מה זה משא ומתן.‬
‫אני בן ה-15 יושב שם, והם אמרו, "פספסת את השנה השביעית, השמינית‬
‫"ובגדול, את כל השנה התשיעית. אתה באמצע השנה התשיעית.‬
‫"אז תחזור בשנה העשירית.‬
‫"תיעדר במהלך השנה התשיעית, ותחזור לשנה העשירית וה-11,‬
‫"כי צריך מספיק יחידות בגרות לקולג'".‬
‫אמרתי, "נכון, אני רוצה לעשות רמה שתיים ושלוש בחקלאות".‬
‫אמרתי, "זו עסקה הוגנת. איעדר במה שנותר מהשנה התשיעית,‬
‫"ואז אחזור בשנה העשירית ואשפר את תעודת הבגרות".‬
‫לכן, עבדתי לכל אורך השנה התשיעית.‬
‫השנה העשירית הגיעה. חזרתי לבית הספר ובחרתי מקצועות,‬
‫אבל מהר מאוד הבנתי שכל מה שאעשה בשנה העשירית,‬
‫אצטרך לעשות גם בשנה ה-11, ולהיבחן על זה.‬
‫אז נשרתי שוב.‬
‫אבל הלכתי לבית הספר בכל יום שישי,‬
‫כי בשלב הזה המורים שלי כבר קנו אצלי ביצים בקביעות.‬
‫לקחתי 20 קרטוני ביצים ביום שישי,‬
‫מתוך הבנה שארוויח יותר בכך שאעשה את זה,‬
‫מאשר בשש שעות בחווה.‬
‫מוח.‬
‫לצעירים, בשנה ה-11 הלכתי לבית הספר בכל יום.‬
‫לא החמצתי אף יום.‬
‫צלחתי את כל הבחינות, קיבלתי ציון עובר בכולן.‬
‫עשיתי רמה שתיים ושלוש בחקלאות,‬
‫וכשהגעתי לגיל 18, חשבתי, "סיימתי את רמה שלוש. מה אעשה עכשיו?‬
‫אני יכול לעשות הכול עם פרה.‬
‫למשל, אוכל לעבוד ברפת.‬
‫אוכל ללכת לשם ולהזריע פרה, או לנקות לה את הפרסות.‬
‫אוכל גם לדעת אם פרה מסוימת חולה, ולטפל בה.‬
‫אבל לא יכולתי ללכת לשם ולזרוע שדה חיטה‬
‫או שעורה, או לעבד את הגידול.‬
‫לכן, קיבלתי החלטה קשה, לעזוב את עבודתי הראשונה במשרה מלאה.‬
‫הצטרפתי לאדם בשם הווארד פאולינג.‬
‫פאולינג לימד אותי כל מה שאני יודע נכון להיום‬
‫על שתילת חיטה, שעורה, עיבוד גידולים, טיפוח וחריש.‬
‫עבדתי אצלו שלוש שנים, ובתקופה ההיא‬
‫הכרתי את ג'רמי לראשונה,‬
‫כי החווה של הווארד נקראה "חוות לואר קורט" בצ'דלינגטון,‬
‫אבל הוא גם היה הקבלן של חוות דידלי סקווט...‬
‫דידלי סקווט חנות המשק‬
‫ואני זוכר שזה היה בשנה השנייה אצל הווארד, וטסתי לאורך השביל,‬
‫ובזמנו, ג'רמי גר בבקתה‬
‫כי לאחרונה הוא פוצץ את ביתו.‬
‫לא יודע אם מישהו ראה... זה מטורף, אני יודע,‬
‫ואני זוכר שבאתי עם מרסס. התכוונתי לרסס את השעורה.‬
‫הוא יצא מהבית ועצר אותי‬
‫ושם נפגשנו לראשונה ופטפטנו,‬
‫והוא אמר, "קיילב, אפשר לבקש טובה?"‬
‫אמרתי, "כמובן. במה מדובר?" הוא אמר, "תראה...‬
‫"תוכל לנהוג לאט יותר ליד הבית שלי?‬
‫"כי החתול של ליסה מסתובב שם. זו בקתה ישנה וזה מרעיש".‬
‫אמרתי, "כן, בטח, אין בעיה". בכל מקרה,‬
‫אני נוסע מהר ככל האפשר ליד הבית,‬
‫רק בשביל לעצבן אותו.‬
‫זה כיף מאוד. באמת, כיף מאוד.‬
‫לצערי, בשנה השלישית שבה עבדתי אצל הווארד,‬
‫הוא היה איכר שחכר את אדמתו והבעלים רצה למכור את החווה.‬
‫החווה שהוא עבד בה נמכרה בסופו של דבר תמורת 20.3 מיליון ליש"ט.‬
‫הקונה היה איזה חלאה עשיר.‬
‫הוא אמר לי, "קיילב, אין לי עבודה".‬
‫אמרתי, "זה בסדר, הווארד. היה לי לכבוד לעבוד אצלך בשלוש השנים האלה,‬
‫"אבל הגיע הזמן שאעבוד בחברה משלי.‬
‫"שאעבוד בשביל עצמי, במקום שאעבוד בשבילך ואשלים הכנסה בערבים".‬
‫התכוונתי לעבוד בחברה משלי.‬
‫הצטרפתי לחברה משל עצמי, הוא פרש,‬
‫ובזמנו, "צ'רלי השמח" פנה אליי‬
‫והוא אמר, "קיילב, הווארד פורש. אנחנו זקוקים לקבלן כדי לטפל בחווה.‬
‫"תסכים לעבוד כקבלן לחודשיים‬
‫"עד שג'רמי יקבל את החווה?" אמרתי, "חכה, לעזאזל!‬
‫"מה אמרת עכשיו?" הוא אמר, "תסכים לעבוד כקבלן?"‬
‫"לא, זה בסדר. אעבוד כקבלן. מה אמרת אחר כך?"‬
‫הוא אמר, "ג'רמי יקבל את החווה". אמרתי, "ממש לא. הוא לא מסוגל. לא".‬
‫אמר, "זו רק חקלאות. עשה מה שיבקש".‬
‫אמרתי, "בסדר. טוב".‬
‫טיפלתי בחווה במשך חודשיים.‬
‫באותו זמן הם ראיינו אנשים אחרים‬
‫לתפקיד שלי בתוכנית,‬
‫אבל רק ביום האחרון, הבמאי עצר אותי‬
‫כשהלכתי לטרקטור שלי, ושאל אותי,‬
‫"קיילב, תוכל לקפוץ לפגוש את ג'רמי במשרד?"‬
‫אמרתי, "בטח".‬
‫ולמעשה, זו הפעם הראשונה שראיתם אותי בעונה הראשונה של "החווה של קלארקסון".‬
‫הבנתי שאני זקוק לעזרה.‬
‫קיילב. נעים מאוד.‬
‫אז התקשרתי לקיילב קופר,‬
‫נהג הטרקטור שעבד אצל החוואי הקודם.‬
‫אני בבלגן.‬
‫אני בבלגן מוחלט כי...‬
‫עבדת בחווה הזאת, נכון?‬
‫כן, עבדתי בחווה הזאת שלוש שנים.‬
‫- שלוש שנים? - כן.‬
‫עברו כמעט 24 שעות,‬
‫והצלחתי רק לעבד 40 דונם של... זה אזור דרום ברי היל?‬
‫ארבעים דונם?‬
‫וחלק מהם ניזוקו.‬
‫כשעשית את זה בעבר, כמה זמן לקח לך לעבד?‬
‫זה בטח היה לוקח לי כשבוע,‬
‫אבל זה הרבה זמן בשביל כל החווה.‬
‫- לא אכפת לי מהזמן, אבל שבוע? - כן, שבוע.‬
‫וזה היה רק תהליך העיבוד.‬
‫אחר כך צריך לשתול את הזרעים, בעזרת דבר שנקרא מחרשה.‬
‫וכמה זמן זה ייקח?‬
‫קצת יותר זמן, כי קודם כול,‬
‫איזו מחרשה יש לך?‬
‫אדומה.‬
‫לא ייאמן.‬
‫אדומה... או שהיא כתומה?‬
‫- כתום אדמדם. - כתום אדמדם?‬
‫חוץ מזה, מה עוד אתה עושה?‬
‫יש לי עסק צדדי של קבלנות,‬
‫"קיילב קופר, שירותי קבלנות".‬
‫יש לי גם מחפרון במשקל טון וחצי.‬
‫אני מבצע עבודות חפירה כלליות כמו הטמנת צינורות,‬
‫צינורות מים, חפירה למשטחים.‬
‫- אז אתה די שמיש. - כן.‬
‫- חיות? - יש לי גם 50 כבשים.‬
‫אני לרוב מנסה לפטם חמישה חזירים בשנה. בשביל נקניקיות, צלעות.‬
‫כרגע יש לי גם 120 תרנגולות בחווה.‬
‫אני מוכר את הביצים באזור.‬
‫בן כמה אתה?‬
‫- השנה אהיה בן 21. - מה?‬
‫- בן 21. - אתה גורם לי להרגיש עלוב.‬
‫אני בן 59 ולא עשיתי שום דבר מזה.‬
‫- אתה מקומי? - כן, נולדתי וגדלתי בצ'יפי.‬
‫- מעולם לא עזבתי. - מעולם לא עזבת?‬
‫- לא. - היית בלונדון?‬
‫לא. פעם אחת, בטיול של כיתת אמנות.‬
‫נשארתי באוטובוס.‬
‫לא אהבתי את זה. יותר מדי אנשים.‬
‫- בנברי? - בנברי, אם אין ברירה.‬
‫רק אם אזדקק נואשות למשהו.‬
‫מלבד זה, טוב לך בצ'יפינג נורטון?‬
‫צ'יפינג נורטון, צ'דלינגטון. הייתרופ. זה בערך אני.‬
‫נשמע שאתה חבל ההצלה שלי.‬
‫כמעט כאילו אלוהים בעצמו שיגר אותך לכאן.‬
‫יופי. בוא נלך לראות את הטרקטור.‬
‫איפה אני עכשיו?‬
‫תודה.‬
‫רציתי להראות את הקטע הזה כי...‬
‫כמובן, אני מתבגר.‬
‫זה היה לפני חמש שנים. אני יכול לגדל זקן מלא.‬
‫הייתי אומר שהזמנים השתנו. אני בן 25 עכשיו,‬
‫ויש לי שני ילדים.‬
‫יש לי בן בשם אוסקר. הוא בן שלוש,‬
‫ויש לי בת בשם ווילה, בת תשעה חודשים.‬
‫הבן שלי הוא ילד חווה אמיתי.‬
‫למשל, באחד הימים הוא האכיל את הפרות,‬
‫והוא אוהב את החווה. הוא אוהב הכול: טרקטורים, פרות. הכול.‬
‫ואני מאכיל פרות, כשאני רואה אותו בשער,‬
‫והוא עמד כך ליד השער והחזיק את העמוד.‬
‫וחשבתי להמשיך לשבת שם לרגע ולראות מה הוא יעשה,‬
‫ופתאום, הלשון שלו קופצת החוצה.‬
‫חשבתי, "מה הוא יעשה עכשיו?"‬
‫הוא מלקק את השער‬
‫מצד אחד לכל האורך...‬
‫עד לצד השני.‬
‫ובסוף הוא אומר, "נחמד!"‬
‫אמרתי, "חבר, אתה תתחרט על זה". מה קרה?‬
‫כעבור יומיים, הוא לוקח אנטיביוטיקה נגד דלקת בגרון.‬
‫אני הולך לסלון ושואל, "תעשה את זה שוב?"‬
‫אספר לכם, באחד הימים כששוב האכלתי את הפרות,‬
‫הוא עמד שם ועשה ככה...‬
‫חשבתי, "למה רק הבן שלי ככה? מה עשיתי?"‬
‫הוא שותה כל כך הרבה חלב, זה לא ייאמן.‬
‫יש ילד אחר ששותה כל כך הרבה חלב?‬
‫הוא שותה ליטרים של זה, באמת.‬
‫לכן, החלב לפעמים נגמר בבית,‬
‫וזוגתי תגיד, "תוכל לקפוץ למכולת לקנות חלב?"‬
‫ואני אגיד, "כמובן".‬
‫אני רוצה לומר... בערך לפני שמונה חודשים...‬
‫זה סיפור אמיתי, אגב, אבל לפני שמונה חודשים,‬
‫הלכתי למכולת, לקחתי בקבוק חלב, ועמדתי שם.‬
‫בזמן שעמדתי שם, איזה נער צעיר,‬
‫בטח כבן 13, מגיע מצד ימין שלי,‬
‫וחשבתי לשאול אותו שאלה בזריזות.‬
‫אמרתי, "סליחה, אתה יודע מאיפה החלב שלך מגיע?"‬
‫נשבע בחיי שזו התשובה שהוא ענה לי.‬
‫הוא אמר לי, "קיילב,‬
‫"הוא מגיע מהמדף בסופר".‬
‫לעזאזל. זה שבר את ליבי.‬
‫חשבתי להעניק לו שיעור כאן ועכשיו.‬
‫אז ניסיתי להעניק לו שיעור,‬
‫ואמרתי, "החלב מגיע..." לפני שהספקתי לומר משהו,‬
‫הנער הזה אומר לי, "קיילב, אני עסוק מדי".‬
‫אמרתי, "אתה בן 13! עסוק במה?"‬
‫הוא אמר, "חייב לחזור למשחק". "איזה משחק?"‬
‫הוא אמר שהמשחק נקרא פורטנייט. מישהו פה משחק בו?‬
‫הוא נשמע כל כך מחורבן!‬
‫מה זה? באמת?‬
‫וחשבתי, "איך אוכל להעביר את המסר וללמד אנשים‬
‫"מאיפה החלב שלהם מגיע?" ואז ידעתי, "אצא לסיבוב הופעות‬
‫"ובתקווה שכולם ישבו בכיסאות שלהם בנוחות,‬
‫"ויצטרפו אליי למתחם החליבה,‬
‫"ונלך לחלוב פרות יחד". בואו איתי!‬
‫כאן הקסם מתרחש, ואלמד אתכם איך הוא מתרחש.‬
‫ראשית, טובלים.‬
‫סיימנו לטבול. עכשיו, מנגבים.‬
‫בעצם אנחנו מנקים את הפטמות.‬
‫עד למטה.‬
‫החולצה הנקייה והיפה שלי‬
‫כבר מכוסה בחרא של פרות.‬
‫נראה שזה מוצא חן בעינייך.‬
‫זה מוצא חן בעינייך?‬
‫אחרי הניקוי,‬
‫קורים הדברים הטובים.‬
‫מכשיר חליבה.‬
‫נלביש על הראשונה. נמצא את הפטמה הראשונה. הצלחנו.‬
‫השנייה...‬
‫העטינים שלה נמוכים מאוד.‬
‫אני בטוח שגם בקהל יש כאלה שכוח הכבידה...‬
‫אם כבר מדברים על חלב,‬
‫אתה שם, בשורה הראשונה,‬
‫נראה שאתה רוצה קצת חלב. אביא לך.‬
‫בבקשה.‬
‫תעשיית החלב מצויה בקשיים חריפים כרגע.‬
‫רציתי להדגיש את זה.‬
‫נתחיל בלומר את זה, יש פה רפתנים הערב?‬
‫תרימו את הידיים. איפה אתם?‬
‫שם למטה? עוד כמה למעלה.‬
‫אפשר למחוא להם כפיים, בבקשה?‬
‫מה שאני עומד לומר... אני לא חושב שזה נאמר עד כה,‬
‫אז כמה מכם אולי לא יסכימו איתי.‬
‫זה בסדר, אבל תקשיבו לי.‬
‫ייצור ליטר החלב הזה עלה לרפתן 35 פני לליטר.‬
‫אבל בשנתיים האחרונות, שילמו להם בממוצע 32 פני לליטר,‬
‫והחלב נמכר בהפסד.‬
‫זה מטורף, נכון?‬
‫למה זה כך?‬
‫אני לא יודע, אבל אני רוצה לשאול דבר אחד הערב,‬
‫לכולם פה יש בקבוק חלב במקרר כרגע?‬
‫כן?‬
‫אם לא, אתם כנראה טבעונים. אולי טעיתם במופע.‬
‫מישהו יכול לומר לי כמה הוא משלם על בקבוק החלב?‬
‫זה מה שאני מנסה לומר.‬
‫אף אחד לא יודע, ובכל פעם שאני שואל את זה, כולם אומרים,‬
‫"האמת היא שאני לא יודע".‬
‫אני מאמין שאנשים הולכים בסופר או במכולת,‬
‫וחושבים, "אני צריך חלב.‬
‫"תראו כמה עולים בקר וטלה. נכון שזה יקר?"‬
‫חלב הוא המוצר היחיד שאנחנו צריכים שתמיד יהיה במקרר,‬
‫כדי להכין תה, קפה, קותלי חזיר, דייסה, קורנפלקס.‬
‫לכן אני לא חושב שמישהו בודק מה העלות.‬
‫אבל אם מחיר החלב יעלה בעשרה פני לליטר, עדיין ישימו לב?‬
‫לא? אבל אגיד לכם מי ישים לב.‬
‫הרפתן ישים לב.‬
‫הרפתן ישים לב לזה.‬
‫אם עשרת הפני האלה ילכו ישירות לרפתן,‬
‫הם יעזרו ויתרמו לו מאוד,‬
‫כי כמו שאמרתי קודם, הוא מקבל תשלום‬
‫נמוך יותר מעלות ייצור ליטר החלב.‬
‫יותר ויותר בירוקרטיה חודרת לתוך תעשיית החלב,‬
‫והיא מקשה מאוד על רווחיות העסק.‬
‫למשל, פה יש ערמת דשן.‬
‫עכשיו צריך לצאת ולבנות סככה מעל ערמת הדשן,‬
‫כדי שמי הגשם לא יחלחלו.‬
‫זה בסדר, אבל מי ישלם על הסככה?‬
‫מובן שיש מענק ממשלתי שמכסה מחצית מעלות הסככה,‬
‫אבל הרפתן עדיין צריך לשלם על החצי השני,‬
‫וכמו שאמרתי קודם, אני מבטיח לכם שקשה לו כלכלית.‬
‫אז, גבירותיי ורבותיי, עשרת הפני‬
‫יעזרו לרפתן המקומי שלכם מאוד.‬
‫רוצה את החלב הזה? כן?‬
‫בבקשה. תיהני.‬
‫הוא לא מפוסטר. את תעשי במכנסיים. סליחה.‬
‫החלב יוצא מהפטמה‬
‫במורד הצינור הזה לקערה שבתחתית,‬
‫ואז יישאב במעלה הקו הזה לתוך המכל.‬
‫נשאבו 19.4 ליטרים מפרה אחת.‬
‫זה הרבה חלב.‬
‫וכדי לסיים, צריך לטבול שנית,‬
‫מה שמונע מהן לחטוף זיהום.‬
‫אז פשוט טובלים כל פטמה בנפרד.‬
‫אני לא מוצא אותה. כבר טבלנו אותה.‬
‫ועכשיו, אנחנו משחררים אותן בחזרה לדשא.‬
‫אני מת על פרות. נכון שהן מדהימות? תראו אותן.‬
‫תראו את התסרוקת של זאת.‬
‫השיער שלה יפה יותר משלי.‬
‫כך חולבים פרות, ומשם החלב שלכם מגיע.‬
‫נכון שזה היה כיף?‬
‫עכשיו כולם יודעים מאיפה החלב מגיע?‬
‫מובן שאם חולבים 180 פרות כמו שעשינו שם,‬
‫מקבלים הרבה חרא.‬
‫לא הסכימו שאביא לבמה חרא אמיתי, אז יש לנו את זה במקום.‬
‫אבל רציתי להדגיש את זה, כי חוואי זקן בשם רובין‬
‫שדיבר בערך כך, "שלום, חבריקו..."‬
‫יום אחר הוא אמר לי, "קיילב, איפה שיש חום, יש ירוק",‬
‫ומעולם לא ידעתי מה הכוונה,‬
‫עד שקניתי את שני מפזרי הדשן שלי,‬
‫ופיזרתי הרבה חרא תמורת תשלום.‬
‫רציתי להדגיש את זה שוב,‬
‫כי לאחרונה נאמר בכמה תוכניות בטלוויזיה‬
‫"אל תאכלו בקר. פרות הורגות את כדור הארץ". אילו שטויות!‬
‫אגיד לכם למה אני חושב ככה.‬
‫שמונים אחוזים מהאדמות החקלאיות באנגליה הן למעשה ערבות דשא.‬
‫לכן, אנחנו צריכים שהפרות, ולצערי, גם הכבשים שלנו, ירעו אותן‬
‫כדי שיותאמו לחקלאות.‬
‫הרבה חרא מגיע מהחלק האחורי שלהן,‬
‫וזה חשוב מאוד למצב הביוב שלנו.‬
‫למשל, אם נמשיך לעסוק בחקלאות באינטנסיביות עוד 20 שנים,‬
‫רובד הקרקע העליון שלנו ייהרס.‬
‫לכן, אם נמשיך לפזר את זה, הביוב יעלה לנו עד לכאן,‬
‫במקום לכאן.‬
‫האמת שאם כבר מדברים על חרא רציני,‬
‫הבריאות הנפשית בענף החוואות במצב קשה מאוד כרגע.‬
‫חשבתי לעצמי, "איך אוכל להעלות מודעות ואולי לגייס כספים?"‬
‫יש לי רעיון טוב. אשתף פעולה עם אר-איי-בי-איי,‬
‫ארגון צדקה מקומי למען בריאות הנפש בחקלאות.‬
‫היות שאני זמר מקצועי...‬
‫מוסד אר-איי-בי-איי המלכותי החקלאי הנדיב‬
‫אני אוציא סינגל צדקה.‬
‫מישהו האזין לסינגל הצדקה שלי?‬
‫השיר שלי נקרא, "לא סובל כבשים".‬
‫אני אלך לעמוד שם ולהתחבא מרוב מבוכה. תיהנו.‬
‫לא נעשה שימוש בכבשים ביצירת הסרטון‬
‫למען ביטחוננו וביטחונן‬
‫אני לא סובל כבשים‬
‫כולם יודעים שאני לא זמר‬
‫אני חוואי, אז קבלו‬
‫מגייס כסף בשביל אר-איי-בי-איי‬
‫עבור כל החוואים שצריכים עזרה‬
‫אוהבים אותי? תאהבו גם את הטרקטור‬
‫טיה ארוסתו ואם ילדיו‬
‫נולדתי עם האף פקטור‬
‫תמיד שקוע בחרא רק העומק משתנה‬
‫אני אוהב פרות כשהן ברפתות‬
‫אוהב חזירים, תרנגולות ולמצוא גרגר בערימה‬
‫ואם לא ציינתי אני לא סובל כבשים!‬
‫אני לא סובל כבשים!‬
‫כשמזג האוויר מבאס אתכם‬
‫ואתם חושבים שעדיף לכם להיות בעיר‬
‫אני מחכה לבוקר במלוא תפארתו‬
‫יום חדש יכול להביא סיפור אחר‬
‫חרישת קווים ישרים מחסירה פעימה מליבי‬
‫ואם לא ציינתי אני לא סובל כבשים!‬
‫אני לא סובל כבשים!‬
‫אל תשכחו אותנו כשתפנו את הצלחת‬
‫אוכל טוב לא יוצא לדייטים‬
‫אתם מבינים זה יותר מעבודה, אלה החיים‬
‫זה חשוב מאוד לאנשים כמוני‬
‫ג'ון דיר, מאסי ופורד הם תענוג‬
‫ואם לא ציינתי אני לא סובל כבשים!‬
‫אני לא סובל כבשים!‬
‫לפעמים בתא הנהג מרגישים בדידות‬
‫וחושבים על כל קשיי העבר‬
‫כשמשתפים, חצי מהבעיה נפתרת אם אתם מרגישים אבודים בחצר‬
‫אז שירו איתי ורקעו ברגליים‬
‫ואם לא ציינתי אני לא סובל כבשים!‬
‫אני לא סובל כבשים!‬
‫אני חושב שכולנו מסכימים על דבר אחד,‬
‫שאני לא זמר, כולם...‬
‫לא אעשה לכם את זה.‬
‫אחרי ההפסקה נענה על שאלות,‬
‫ומונח פה דלי בקדמת הבמה,‬
‫וגם במסדרון מקדימה. אם תרצו לשאול אותי שאלה,‬
‫בבקשה רשמו אותה על הפתק הקטן הזה כאן, והחזירו אותו לדלי.‬
‫אענה ככל שאוכל אחרי ההפסקה.‬
‫לכו תשתו משהו. תודה רבה!‬
‫העולם על פי קיילב הפסקה‬
‫דלי השאלות‬
‫שיער היום, קרחת מחר‬
‫טרקטורים בעירום‬
‫ברוכים הבאים למקום השמח הנוסף שלי!‬
‫אני אוהב להסתפר. עוד מישהו מרגיש ככה?‬
‫כן?‬
‫שואלים אותי הרבה, "קיילב, אתה רוצה תספורת בחינם?‬
‫"רוצה מוצרים בחינם?" ותמיד אסרב,‬
‫כי יש לי יחסים מיוחדים עם הספרית שלי,‬
‫שנמצאת כאן הערב!‬
‫שלום, ג'ואן.‬
‫תמיד שואלים אותי, "קיילב, למה יש לך כל כך הרבה תסרוקות?"‬
‫יש לזה כמה סיבות, אבל אחת מהן‬
‫היא שאבא שלי קירח לגמרי. לגמרי.‬
‫נכון, אבא?‬
‫מחיאות כפיים לאבא שלי, אנשים!‬
‫אבא‬
‫רוצה לעמוד?‬
‫קדימה! הינה.‬
‫רואים? קירח לגמרי.‬
‫אז אני יודע בוודאות שיום אחד אני איראה ככה.‬
‫אז חשבתי לעצמי,‬
‫"אנסה על עצמי כל תסרוקת אפשרית‬
‫"עד שאמצא את זו שאני אוהב".‬
‫אבל אני תוהה איך הייתי נראה אם הייתי מקריח.‬
‫תודה לאל שיש פילטרים של סנאפצ'ט. עכשיו אני יודע איך הייתי נראה.‬
‫מפחיד, נכון? כן?‬
‫הצטרפתם אליי למחצית השנייה של התוכנית,‬
‫שלמעשה, עוסקת כולה בשיער.‬
‫מוצג א', האהוב עליי בהחלט, הוא הסלסול.‬
‫אני פשוט מת על הסלסול. לדוגמה, אם תתבוננו כאן היטב,‬
‫וגם כאן,‬
‫הוא מכסה את המפרצים שלי.‬
‫זה מגיע, באמת. וחשוב יותר,‬
‫תראו את התלתלים שם. ואת הנפח! מדהים, נכון?‬
‫- כולם אוהבים את הסלסול? - כן!‬
‫סגנון אחר שניסיתי, היה הקוקו העליון.‬
‫כולם זוכרים את זה?‬
‫מה כולם חושבים?‬
‫בוז? אלוהים...‬
‫אני מסכים. נראיתי טוב ככה במשך שבוע,‬
‫והסיבה לזה... אם מתבוננים היטב כאן,‬
‫וכאן,‬
‫תראו שאני מקריח.‬
‫אמרו לי בילדותי, "אם תהדק את הכובע כל כך חזק,‬
‫"כל השיער שלך ינשור ואולי תיראה כמו אבא שלך".‬
‫אבל אם גם מתבוננים היטב בחלק הזה,‬
‫שהוא המצח שלי... אני לא מדבר על הגובה שלו,‬
‫אלא על כמות הקמטים שיש בו.‬
‫אין אפילו קמט אחד באופק, יודעים למה?‬
‫הקוקו העליון מתח את העור שלי כל כך חזק,‬
‫שהייתה לי פטמה קטנה על הסנטר.‬
‫נכון שזה נורא?‬
‫סגנון חדש עומד להגיע, וכשיגיע,‬
‫אני הולך לתת בראש.‬
‫תספורת "הלוואה וחיסכון".‬
‫אבל אמרתי שאתן בראש, ואספר לכם איך.‬
‫תראו את הדבר הזה כאן,‬
‫וגם כאן.‬
‫אני אסלסל אותם.‬
‫כן, אני אומר לכם, אני אתן בראש עם המראה הזה כשזה יקרה.‬
‫אתן בראש.‬
‫אבל עד אז, נעבור לתסרוקת הבאה, כי היא די מפחידה.‬
‫אני לא אנסה אותה,‬
‫כי היא נקראת "השחף".‬
‫לא אנסה אותה יותר, כי אני פשוט שונא שחפים.‬
‫אז אעבור לענות על שאלות.‬
‫- כן! - כן? טוב, אעבור לענות על שאלות.‬
‫אניח את המקל הזה לרגע.‬
‫טוב. אפילו אסיר את הפאה.‬
‫אני בלי הרבה ספריי לשיער. הוא נשאר אותו הדבר?‬
‫איפה הדלי שלי? הינה. טוב.‬
‫ננסה לענות על כמה שיותר שאלות.‬
‫זו שאלה על כבשים. לא.‬
‫מה היה הרגע האהוב עליך בצילומי "החווה של קלארקסון"?‬
‫שאלה טובה.‬
‫היו כל כך הרבה. מובן שהוויכוחים תמיד מצחיקים.‬
‫בשבילכם זה ככה.‬
‫בשבילי זה מלחיץ מאוד.‬
‫למעשה, יותר מכול, זה מתסכל.‬
‫כי למשל, צפיתי בו ממרחק של שלושה שדות,‬
‫נוהג היישר לתוך עמוד חשמל, ג'רמי.‬
‫רגע מצחיק שזכור לי... זוכרים‬
‫שדחפתי את עמודי הגדר בכלי?‬
‫אל תעשו את זה. זה לא מומלץ מבחינה בריאותית ובטיחותית.‬
‫טוב?‬
‫אבל חוואים לפעמים עושים את זה,‬
‫וכשהוא נפגע בברך, זה לא באמת היה נורא.‬
‫הוא סתם רכרוכי.‬
‫הרגע האהוב עליי... הלכתי לשם ברוגע.‬
‫שאלתי, "אתה רוצה שליסה תביא לך שקית אפונה?"‬
‫נאמר לי שכששוברים את המרפק, צריך שקית אפונה. זה פותר הכול.‬
‫אני יודע. אני אומר את זה על הכול.‬
‫"אם יש לך שקית אפונה, אתה תהיה בסדר".‬
‫אוסקר מלקק את השער עם זיהום בגרון, "שקית אפונה? מרפא".‬
‫היו כל כך הרבה רגעים.‬
‫רכבת ההרים הזאת הייתה כל כך מהנה לעשייה.‬
‫וכמובן, אנחנו מצלמים עונה רביעית,‬
‫בתקווה שזה יימשך עוד הרבה שנים.‬
‫כל העניין היה מדהים.‬
‫היו כל כך הרבה רגעי שיא.‬
‫"תוכל לבוא ולקדוח את יבולי הכיסוי שלנו?‬
‫- "דין הקטן מחוות אוברטון"? - כן.‬
‫רוצה את כרטיס הביקור שלי?‬
‫כן?‬
‫- אכתוב לך בפרטי. - תכתוב לי? לא אראה את זה.‬
‫אני מקבל המון הודעות ביום,‬
‫ותמיד מדובר בתמונות של פטמות. זה מוזר, באמת.‬
‫אבל אעשה את זה בשבילך.‬
‫טוב, נוציא עוד פתק.‬
‫לעזאזל.‬
‫מתחיל להיות קצת חם כאן, לא?‬
‫זה די חצוף, אתם רוצים ש...‬
‫- כן! - באמת?‬
‫טיה, אני מצטער.‬
‫זאת השאלה,‬
‫"האם איבדת את הבתולים שלך בטרקטור?"‬
‫אלוהים.‬
‫לא, זה קרה בפולקסווגן. בכל מקרה...‬
‫זה היה צריך להיאמר, לא?‬
‫- זה היה צריך להיאמר. - ממש לא!‬
‫שאלה אחרונה. הינה.‬
‫לעזאזל, ברור שזאת השאלה.‬
‫"למה אתה שונא כבשים כל כך?"‬
‫אני שונא כבשים כל כך מהרבה סיבות.‬
‫כילד צעיר, היו לי כבשים,‬
‫וכשהתחלתי לעבוד אצל הווארד, עבדתי עם הטרקטור יותר ויותר.‬
‫בעיקר דרך היבולים.‬
‫אז נכנסתי לטרקטור תוך כדי הקציר. הפעלנו את המערמת.‬
‫התחלנו לקצור את השדה, והטלפון שלי צלצל.‬
‫"היי, קיילב, אחת הכבשים שלך נתקעה בגדר שלנו".‬
‫"אני בדרך". אחרי שהווארד נזף בי,‬
‫הגעתי לשדה, ומובן ששם הייתה כבשה אחת שתקועה בגדר.‬
‫אבל ברגע שצעדתי מטר אחד לכיוון הכבשה, מה קרה, אנשים?‬
‫- היא מתה. - היא עדיין לא מתה.‬
‫היא משתחררת ורצה לכיוון השדה,‬
‫ובעוד אני עומד שם ומסתכל עליה, היא מביטה בי בחזרה‬
‫ואנחנו יוצרים קשר עין.‬
‫למשך עשר שניות. לא יותר ולא פחות.‬
‫- ואז מה קורה? - היא מתה!‬
‫היא מתה.‬
‫הן גם מושכות רימות.‬
‫אני שונא מצבים שבהם חיה כלשהי סובלת,‬
‫אבל מה עובר לכבשה הזאת בראש, כשאני בא לעזור לה?‬
‫לא העובדה שרימות הורגות אותה.‬
‫היא כבר לא דואגת בגללן. ברגע שדרכתי בשדה,‬
‫"אני חייבת לברוח. החוואי הזה יהרוג אותי. חייבת לרוץ בטירוף.‬
‫"לרוץ, לרוץ, לרוץ", ומה קורה אז?‬
‫לבסוף אני תופס אותה. אחרי שלוש שעות אני מרפא אותה.‬
‫- ומה קורה אז? - היא מתה!‬
‫עדיין לא.‬
‫זה קל מדי.‬
‫ביום השני, אתה חוזר לבדוק ומה קורה אז?‬
‫היא מוטלת על הגב כי היא לא מצליחה לעמוד.‬
‫אתה ניגש אליה, מתייצב אחורנית,‬
‫מעמיד אותה על הרגליים, היא מתרוצצת בשדה,‬
‫נקייה לגמרי, בריאה לחלוטין,‬
‫ואז מביטה בך בחזרה, היישר לתוך עיניך שוב,‬
‫ואז היא פשוט מתה.‬
‫אני פשוט שונא כבשים!‬
‫מובן שיש חיות שאני אוהב.‬
‫תוכלו לנחש מהי החיה האהובה עליי?‬
‫- חזירים. - חזירים.‬
‫אני מת על חזירים, ויש לי כמה חזירים.‬
‫למעשה, הינה הם.‬
‫זאת הייזל, לשמאלי,‬
‫וזאת מייפל.‬
‫קוראים לה הייזל‬
‫כי כשגילינו מה המגדר של הבת הצעירה שלנו,‬
‫שאלתי את בת זוגי, "אפשר לקרוא לה הייזל?"‬
‫גילינו שזאת בת. "אפשר לקרוא לה הייזל?"‬
‫זאת התשובה שקיבלתי. זה היה בדיוק ככה.‬
‫"לא".‬
‫אני יודע שלא מתווכחים עם זה,‬
‫לכן, במקום זה, קניתי חזירה וקראתי לה הייזל.‬
‫היא המליטה שגר של גורים.‬
‫יש לה חמישה תינוקות גמולים, והולך לה מעולה.‬
‫אני צריך לומר...‬
‫לג'רמי יש כמה חזירים. לא יודע אם ראיתם.‬
‫הוא לא נוראי בטיפול בחזירים. מבינים?‬
‫הוא די טוב.‬
‫אני יודע, זה מפתיע. יום אחד הוא הגיע בריצה.‬
‫אני אומר "בריצה". זה דמה יותר לזחילה כי הוא כמו מאובן.‬
‫הוא אומר, "נחש מה?"‬
‫שאלתי, "מה? הידיים והרגליים שלך עוד מחוברות. מה קרה?"‬
‫"יש לי שם שמונה חזרזירים. הכול בסדר".‬
‫אמרתי, "כל הכבוד, חבר".‬
‫ואז הוא החל לדבר עוד ועוד והתחלתי להשתעמם.‬
‫"לימדתי אותך הכול אבל כל הכבוד".‬
‫הרגשתי כמו אבא טוב, באופן מוזר, למרות שגילו פי שלושה מגילי.‬
‫אבל זה היה רגע של גאווה בשבילי. הוא מגדל חזירים טוב.‬
‫אל תפריזו במחמאות, או שזה יעלה לו לראש.‬
‫יש עוד חיות אהובות?‬
‫יש חיה אחת שאני ממש רוצה להשמיץ. קדימה.‬
‫שחפים. אי אפשר לומר. קדימה.‬
‫קדימה, תגידו את זה.‬
‫החוואים שבקהל, תגידו מה שאתם רוצים לומר. רגע.‬
‫תגיד שוב.‬
‫- גירית. - גירית. בבקשה.‬
‫גיריות. תנו לבדוק אם גירית נמצאת בראש הרשימה.‬
‫אחשוב על דברים טובים שגיריות עושות. רק רגע.‬
‫יש יותר מדי מהן והן מפיצות שחפת. זה דבר רע, נכון?‬
‫הן הפיצו אותה לבקר. עוד דבר רע.‬
‫רגע. לא. הן אוכלות קיפודים. זה עוד דבר רע.‬
‫- אנחנו אוהבים קיפודים, נכון? - כן!‬
‫רגע. לא, זה עוד דבר רע.‬
‫הן אוכלות ציפורים. גם אותן אנחנו אוהבים, נכון?‬
‫- כן. - יודעים מה?‬
‫אני לא סובל גיריות.‬
‫אגיד לכם מי נמצאות בראש הרשימה שלי. אכן מדובר בפרות.‬
‫אני מת על פרות.‬
‫מת עליהן.‬
‫מכמה סיבות שונות.‬
‫אני חושב שאחת הסיבות היא האופי שיש לפרות האלה.‬
‫לי עצמי יש 220 פרות.‬
‫הינה כמה מהפרות שלי.‬
‫למעשה, מכרנו ואכלנו אותן, אבל...‬
‫ראיתם אותן על המסך.‬
‫אתה בסדר? נראית מבועת כשאמרתי את זה.‬
‫הטעם שלהן מדהים.‬
‫אלה כמה מהפרות שלי. יש לי 220 פרות ו...‬
‫יש פה כמה פרי הרפורד...‬
‫נלהבים מאוד.‬
‫הינה, אנחנו בטוחים עכשיו. נמשיך.‬
‫יש פה כמה פרי הרפורד וכמה פרי אנגוס,‬
‫ואם תסתכלו על הפרות שמאחור, יש שם כמה בלגיות כחולות.‬
‫יש לי פרות כי אני מגדל אותן כבקר.‬
‫ואני אומר... לפני רגע, ראיתם את השתיים שהלכו לפניי?‬
‫השאר הלכו מאחוריי.‬
‫בערך כמו כלבים. הן מתות עליי.‬
‫לשתי הפרות ההן יש אישיות של, "תעזוב אותי, קיילב",‬
‫ואני מכבד את זה.‬
‫מובן שאני מדבר על אישיות.‬
‫יש פרה אחת שבגדול מסתכלת עליך ואומרת,‬
‫"אני באמת אוהבת אותך. תגרד לי".‬
‫ואז במשך 20 דקות אתם מגרדים לה בבטן ובראש,‬
‫מסרקים לה את השיער. לפחות אני.‬
‫וכולי.‬
‫למחרת, אתה קופץ לרפת,‬
‫ופרה אחת תסתכל לך בעיניים, במבט של...‬
‫"אני פשוט שונאת אותך!"‬
‫ואתה אומר, "אני מכבד את זה, כי גם אני שונא אותך ככה,‬
‫"אז עד סוף השנה נסתובב ככה במעגל,‬
‫"עד שאוכל אותך והטעם שלך יהיה מדהים".‬
‫עוד דבר טוב שקשור בחיות הוא כישורי התקשורת.‬
‫זה תופס גם לגבי חוואים, אגב.‬
‫יש להם דרכים מוזרות לתקשר...‬
‫שמעתם את הביטוי, "יהיה בסדר?"‬
‫שמעתם אותו פעם? יודעים מה הוא אומר?‬
‫אסביר לכם בפירוט מה הוא אומר.‬
‫הינה, כשאני חוזר הביתה מהפאב אחרי שלוש שעות,‬
‫ושואל את בת הזוג, "את בסדר?" והיא עונה, "אני בסדר גמור".‬
‫- כולנו שמענו את זה, נכון? - כן.‬
‫עכשיו אני יודע שזה אומר שהיא לא בסדר.‬
‫אז כשחוואי אומר לכם, "יהיה בסדר",‬
‫יכול להיות שהפרות מקפצות ברחבי בית הקברות המקומי,‬
‫אבל נחשו מה?‬
‫יהיה בסדר. זה כבר קרה. זה היה מביך להחריד.‬
‫אבל יודעים מה? יהיה בסדר. ממש.‬
‫כשהייתי ילד, החוואי נהג לומר לי,‬
‫"אתה אחראי על החווה כשאהיה בחופש".‬
‫אמרתי, "רגע, אני אחראי על החווה בזמן שאתה תהיה בחופש?"‬
‫"כן, קיילב". שאלתי, "באמת?"‬
‫"כן, תפסיק להיות מוזר". עניתי, "טוב, סליחה".‬
‫אבל הוא מעולם לא נתן לי רשימת מטלות,‬
‫כי נייר עולה כסף.‬
‫למעשה, הוא השאיר לי שרטוטים על הקיר, כמו השרטוט הזה.‬
‫אתם יודעים מה זה אומר?‬
‫זה קל: לקפוץ על הטרקטור בבוקר,‬
‫ולעבד את ברי היל צפון.‬
‫זו הצורה של השדה.‬
‫הבנתם?‬
‫מה לגבי השרטוט הזה?‬
‫השיער שלי לא היה כל כך נוראי, טוב?‬
‫זה אומר: ללכת לאסם, להוציא את הפרות,‬
‫ולהעביר את הכבשים לשדה אחר.‬
‫כן. הן ימותו, אבל צריך לעשות את זה.‬
‫זה השרטוט הכי חשוב. כולם יודעים מה הוא אומר?‬
‫ליש"ט... אפס ליש"ט‬
‫בתחילת השנה, החוואי ישקיע כזה סכום של כסף,‬
‫ואז, במהלך השנה, הוא יוסיף עוד קצת כסף.‬
‫ואז, עוד קצת כסף.‬
‫ובסוף השנה, עוד קצת כסף.‬
‫כשהתוצרת נמכרת, נשאר להם...‬
‫ככה.‬
‫ולכן כל חוואי הוא גיבור מבחינתי.‬
‫גיבורים‬
‫אוכל לנקוב בשמות של 15 חוואים שונים,‬
‫ששותלים עצים ושיחים, בונים סכרים.‬
‫למה הם מבזבזים את כספם כדי לעשות את זה?‬
‫זה משום שהם אוהבים את הסביבה ואת חיי הבר‬
‫בדיוק כמו כל אחד אחר.‬
‫אבל תמיד מאשימים אותם בפגיעה בדברים האלה. זה ממש מעצבן אותי.‬
‫אגב גיבורים, יש לי כמה גיבורים שאני רוצה להציג הערב.‬
‫זה קשה יותר ויותר בכל פעם שאני אומר את זה, כי הם יקרים לליבי,‬
‫ואני רוצה להתחיל בסבא שלי.‬
‫לצערי, סבי מת ממש לפני שיצאה העונה הראשונה של "החווה של קלארקסון",‬
‫לכן לא הזדמן לו לצפות בה,‬
‫אבל אני מקווה שהסבתי לו גאווה רבה בכל מה שאני עושה ומה שהשגתי.‬
‫כילד צעיר, הייתי נכנס הביתה ואומר,‬
‫"סבא, לעולם לא תנחש מה". "מה יש, ילד?"‬
‫אמרתי, "יש לי 100 תרנגולות עכשיו".‬
‫הוא אמר, "כל הכבוד, חבוב".‬
‫למוחרת, הוא הלך לצ'יפינג נורטון‬
‫ואמר לכל חבריו, "אתם יודעים, הנכד הקטן שלי, קיילב,‬
‫"הוא בן 13 ויש לו 100 תרנגולות. הולך לו מעולה".‬
‫ביום שאחר כך, בזמן שאני הולך לפגוש את סבתא שלי לקפה,‬
‫או לשלם את חשבון החשמל בשביל אימי,‬
‫כולם עוצרים אותי,‬
‫והם אומרים לי, "שמענו שיש לך 100 תרנגולות, קיילב. כל הכבוד!"‬
‫זה לא היה סתם "כל הכבוד" מסבא שלי.‬
‫זה היה "כל הכבוד" מכל הקהילה שלי.‬
‫גיבור אחר שלי, שוב, הוא לא גיבור מפורסם.‬
‫הוא חוואי מקומי והזכרתי אותו מקודם.‬
‫אדם בשם הווארד פאולינג.‬
‫רציתי לציין שהוא גיבור‬
‫כי הוא לימד אותי כל מה שאני יודע על קידוח חיטה,‬
‫שעורה, עיבוד גידולים, טיפוח וריסוס.‬
‫אבל חשוב מכך, הוא לימד אותי את המשמעות‬
‫של הציטוט המפורסם שאני אוהב לצטט,‬
‫וזה הציטוט:‬
‫"חלומות לא מתגשמים אם לא עובדים".‬
‫למשל, בשעה 20:00, הוא יגיד,‬
‫"קיילב, השעה 20:00. אתה הולך הביתה או שתסיים לעבד?"‬
‫אמרתי, "אתה יודע מה?‬
‫"אני הולך לסיים לעבד".‬
‫כי ידעתי שעבור כל שעה שאני עובד,‬
‫אני מרוויח כסף, לכן אני מתקדם לעבר החלום שלי,‬
‫ועד היום, החלום הזה הוא בעלות על חווה משלי.‬
‫ביום שאלך לשם עם שני ילדיי ועם אשתי לעתיד,‬
‫אגש לשם ואגיד, "יודע מה? בשדה הזה‬
‫"ארצה לשתול חיטה, כי זו החווה שלי עכשיו".‬
‫זה יהיה החלום שלי שהתגשם.‬
‫עוד גיבור עבורי...‬
‫האמת שאלה שני גיבורים שנמצאים פה הערב,‬
‫ואלה אימא ואבא שלי.‬
‫אימא, כשאגיד את זה, תזכרי שאני אוהב אותך מאוד, טוב? זה ממש מצחיק.‬
‫טוב. סבתא, תודה רבה על התמונה. תאשימי את סבתא.‬
‫תאשימי את סבתא.‬
‫היא מסתכלת עליי מוזר,‬
‫כי לאימא שלי יש ארנב בין הרגליים.‬
‫אני מאמין שאם אימי לא הייתה קונה לי את שלוש התרנגולות האלה,‬
‫לא הייתי מי שאני היום.‬
‫ומובן שאני צריך להודות לאימא שלי,‬
‫כי בכל פעם שאמרתי, "יש לי 400 תרנגולות עכשיו.‬
‫"אפשר לקחת עוד 50 תרנגולות מחר?"‬
‫מעולם לא ענית לי, "מספיק עם התרנגולות, קיילב".‬
‫היא הסכימה ושאלה מתי הולכים, כי אימא האמינה בי‬
‫שאצליח להקים מזה עסק, ומובן שזה מה שקרה. הרווחתי הרבה כסף.‬
‫שוב, תודה רבה לך.‬
‫אבא שלי יהרוג אותי שוב. הוא שונא את התמונה הזאת.‬
‫גם הוא לימד אותי כמה דברים.‬
‫הראשון, בלי תסרוקת כזאת.‬
‫לעולם לא תהיה לי תסרוקת כזאת. אבא, אל תדאג. אנחנו בטוחים.‬
‫אני צריך להודות גם לו, כי כשנזקקתי לעצה או לעזרה,‬
‫הוא תמיד עזר לי בשיחת טלפון, או בדברים מוזרים,‬
‫כמו לבנות גרם מדרגות בסוף השבוע, או להתקין כיור בשביל האכלת העגלים,‬
‫כדי להקל עליי ועל הצוות שלי. אז תודה.‬
‫אני חושב שדיברנו על כל הגיבורים.‬
‫יש עוד אחד, נכון?‬
‫כמובן, הגיבור האחרון הוא ג'רמי קלארקסון.‬
‫הוא חייב להיכלל ברשימה, נכון?‬
‫הבן אדם עולה לי על העצבים.‬
‫מה?‬
‫- מה זאת אומרת? - מה אתה עושה?‬
‫- עולה ויורד. - עולה ויורד ככה?‬
‫לא, עליתי ואז באתי משם.‬
‫מה אמרתי בהתחלה?‬
‫אמרת, "אל תעשה את זה", אבל לא הבנתי למה.‬
‫בשלט לא יהיה כתוב שאני עליתי לשם.‬
‫יהיה לנו שלט שבו כתוב, "נחשו מי קדח פה?‬
‫"ג'רמי או קיילב?"‬
‫מה הבעיה בזה?‬
‫אמרתי שבכל פעם שמינית, אתה מתקין שם קו חשמל.‬
‫יהיו קווי חשמל בכל מקום.‬
‫יהיו לך פה קווי חשמל בכל שלושה מטרים.‬
‫בחלק הזה לא יהיו קווי חשמל.‬
‫כשאגיע לשם כדי לרסס ולדשן,‬
‫איך אדע לאן לנהוג?‬
‫תנחש?‬
‫אני לא יודע מה אני עושה שם.‬
‫עכשיו אעשה את זה היטב, או שמאוחר?‬
‫מאוחר מדי. די נדפקת.‬
‫ואפילו לא קדחת את זה ישר!‬
‫מה זאת אומרת, "לא קדחתי את זה ישר"?‬
‫זה ישר כמו כיכר תנועה!‬
‫רואים? הבן אדם עולה לי על העצבים, אבל אני צריך להודות לו.‬
‫כי הוא הביא אותי לתעשייה שמעולם לא חשבתי שאעבוד בה.‬
‫מדובר, כמובן, בתעשיית הטלוויזיה.‬
‫אני מאמין מאוד שהחיים הם מסע,‬
‫ובמסע הזה אתם תיתקלו במכשולים.‬
‫למשל, בגיל 21 הגעתי למכשול ההופעה בטלוויזיה.‬
‫יכולתי לעקוף אותו,‬
‫אבל עם קצת תמיכה מהאיש הזה,‬
‫החלטתי לעבור ממש דרכו.‬
‫מובן שזה הוביל אותי לפה.‬
‫זה המופע שלי.‬
‫כל תמונה על המסך הזה‬
‫נבחרה על ידי.‬
‫לכן, רציתי לשים תמונה של ג'רמי.‬
‫אז עברתי על הטלפון שלי‬
‫ומצאתי את התמונה הכי נוראית שאפשר להציג על המסך.‬
‫עליי להודות לו שוב, כי אני מקווה שלימדתי אותו קצת על חוואות.‬
‫כך שיגיד, "את זה אוכל לעשות בעצמי".‬
‫כמו החזירים.‬
‫אבל חשוב מכך, הוא לימד אותי המון על תעשיית הטלוויזיה.‬
‫"זה בטח לא קשה מאוד לצלם תוכנית טלוויזיה".‬
‫לדוגמה, אתה מגיע לשם ושתי מצלמות נדלקות,‬
‫מצלמות אותך וכולי. צריך לחשוב על הרבה דברים.‬
‫למשל, המיקום שלך, כך שכולם בבית יראו אותך,‬
‫אבל חשוב מכך, שהאדם שמלמד חוואות‬
‫יוכל לראות אותך בבטחה,‬
‫ולעולם לא להפנות את גבך לקהל...‬
‫אלוהים, זה מפחיד.‬
‫כי הסתכלתם על החלק האחורי.‬
‫אף אחד לא רוצה לראות את זה. נכון?‬
‫ויש לנו חברות טובה מאוד. אני רואה בו חבר טוב.‬
‫אפילו הייתי אומר שאני אוהב את הברנש.‬
‫טמבל כפרי שכמוך.‬
‫הוא איש טוב. לדעתי, אפשר להודות לו על עוד דבר.‬
‫הוא שם את החוואות על המפה שוב, נכון?‬
‫כן!‬
‫רציתי להדגיש גם את נושא בריאות הנפש בחקלאות,‬
‫שנגעתי בו קודם.‬
‫אבל אני רוצה להציג בפניכם נתון.‬
‫בשנת 2021,‬
‫שלושים ושישה חוואים נטלו את נפשם.‬
‫שלושים ושישה.‬
‫למה זה קרה? יכולות להיות הרבה סיבות.‬
‫למשל, תזרים מזומנים לא יציב,‬
‫בלי לדעת אם יאכילו את המשפחה או ישלמו שכירות.‬
‫וישנו גם מזג האוויר. אי אפשר לשנות את מזג האוויר,‬
‫אבל על מה מזג האוויר משפיע? על תזרים המזומנים.‬
‫אני מאמין בכל לבי בדבר הבא...‬
‫אני מאמין שכולם צריכים ללכת ליריד האיכרים המקומי.‬
‫כולם הולכים ליריד המקומי?‬
‫כן!‬
‫אני אומר שכדאי לכם ללכת, כי זה גורם לדבר חשוב:‬
‫זה מוציא את החוואי מהחווה ליום חשוב אחד.‬
‫בכל פעם שאני הולך לשם, אני רואה את החוואי מחייך,‬
‫הוא מדבר עם חברים, שכנים ומשפחה,‬
‫צופה בילדיו מציגים את הכבשים, או מריצים את סוסי הפוני במסלול,‬
‫וזה יום מעולה לצאת מהחווה,‬
‫לעלות על הטרקטורים שלהם, ולא לחייך כי קר מאוד.‬
‫הייתי מחייך אם הייתי נוהג באחד מאלה‬
‫כי להם יש חימום.‬
‫אני רוצה לעשות משהו מיוחד הערב,‬
‫אני רוצה לקיים יריד חקלאי משלי,‬
‫כאן ועכשיו.‬
‫אנחנו נקרא לו, "הלפת הגדולה".‬
‫מדובר במרוץ טרקטורים,‬
‫ואני מאמין שיש פה כמה אורחים מיוחדים הערב,‬
‫שישתתפו במרוץ הזה.‬
‫אני רוצה להודות לך, ג'יי-בי, שבאת‬
‫כי בת הזוג שלי אובססיבית לגביך, אז סליחה.‬
‫אתה רוצה לעלות לבמה? ג'יי-בי גיל!‬
‫דילווין, וטרינר התוכנית.‬
‫דילווין, עלה.‬
‫וליזי, מומחית העיזים בעונה השלישית.‬
‫הינה, עלו לפה.‬
‫- תצטרפו אליי פה. מה נשמע? - הכול בסדר?‬
‫דילווין.‬
‫- תודה, מה נשמע? - בסדר גמור.‬
‫הלפת של קיילב‬
‫טוב.‬
‫ספר לנו עליך. שמעתי שאתה בחווה כיום.‬
‫- כן. - באיזה תחום? אלפקות?‬
‫ג'יי-בי גיל זמר וחוואי‬
‫- לא. אלפקות? - לא יודע!‬
‫חזירים, תרנגולי הודו.‬
‫הודו? איזה גזע יש לך?‬
‫קליברונזה. הם הכי טובים. הטובים מכולם.‬
‫- הוא מבין בזה. - כן.‬
‫אתה חושב שתנצח? זה מרוץ טרקטורים.‬
‫- תלוי בטרקטור שאקבל. - יש לך טרקטור מועדף?‬
‫- כן. - מהו הטרקטור המועדף?‬
‫- ג'ון דיר. - טוב.‬
‫אתה הנהג בג'ון דיר.‬
‫תעמוד מאחורי הג'ון דיר בשבילי, בבקשה.‬
‫עכשיו, נמשיך לדילווין.‬
‫- שלום, דילווין. שוב חזרת? - בהחלט.‬
‫דילווין אוואנס וטרינר התוכנית‬
‫נראה שאני רואה את דילווין יותר מאשר את ילדיי.‬
‫- כנראה. - אני לא יכול שלא לחשוב‬
‫על החשבונות שאתה שולח.‬
‫תחשוב על מספר ותכפיל אותו.‬
‫כמובן, דילווין הוא וטרינר התוכנית.‬
‫אתה חושב שתנצח במרוץ?‬
‫- אני בטוח. - יש לך טרקטור מועדף?‬
‫בילדותי, היה לי מאסי פרגוסון.‬
‫אז תקבל את האדום. במקרה הזה, מדובר באדום.‬
‫- זה בסדר? - זה יספיק.‬
‫תוכל לעמוד מאחורי הטרקטור בשבילי?‬
‫- שלום, ליזי. - שלום.‬
‫- אל תשלחי אותי לטבוח בעיזים. - אין תגובה.‬
‫ליזי דאייר יועצת עיזים בתוכנית‬
‫לג'רמי יש עיזים בעונה שלוש. הוא מאוהב בהן.‬
‫- בהחלט. - נכון? הוא די מוזר.‬
‫מאוד מוזר. אמרתי לו שמבחינה עסקית, יש לו 29 עיזים ממין זכר.‬
‫הוא לא מרוויח מהם כסף. הוא ענה,‬
‫"קיילב, אני יכול להשכיר אותם".‬
‫אני צודק? זה מה שהוא אמר, לא?‬
‫- נכון. - שאלתי, "מה הכוונה?‬
‫"אסור לעשות את זה. זה לא חוקי".‬
‫הוא ענה, "לא. אני אשכיר אותם לחוואים.‬
‫"הם ירעו שטחים שהטרקטור לא מסוגל".‬
‫אמרתי, "טוב." הוא סגר עסקה עם מישהו,‬
‫ואותו אדם אמר, "רגע,‬
‫"תשלם לי כי אני מאכיל את העיזים שלך".‬
‫- זה לא הלך טוב. - לא טוב, נכון?‬
‫- הוא אידיוט. - הוא לא מקשיב.‬
‫את מרוצה מטרקטור הניו הולנד?‬
‫- אין לי הרבה ברירה. - יש לך כלי מועדף?‬
‫אני בטוחה בעצמי, אסתדר עם הכול.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫מחיאות כפיים סוערות. זה פסיכי, נכון?‬
‫תרימו את ההגאים בשבילי, בבקשה.‬
‫בספירה לאחור משלוש, המרוץ יתחיל.‬
‫תצטרכו להקיף את הכיכר פעמיים,‬
‫אחר כך תחצו את הגשר,‬
‫ואז, תחנו ברוורס בסככה.‬
‫לא אמרתי לכם שזה יהיה קל.‬
‫במסלול הזה תבחינו בכמה מכשולים. המכשול הראשון הוא פרות.‬
‫- אנחנו אוהבים פרות, נכון? - כן!‬
‫אל תתנגשו בפרות.‬
‫אפשר לראות גם כמה כבשים על המסלול.‬
‫כשהייתי בסיבוב הופעות, אמרתי כל הזמן,‬
‫"אם תפגעו בכבשה, אתן לכם עשרה ליש"ט".‬
‫היה נער צעיר בן 13 שהשתתף במרוץ.‬
‫מתחילת המרוץ, הוא לא ניסה לנצח.‬
‫הוא התנגש בכל כבשה על המסלול.‬
‫זה עלה לי 50 ליש"ט כי היו לנו יותר משתיים.‬
‫אז נשארו לנו רק שתיים.‬
‫אבל אם תתנגשו בכבשים הערב, אהיה נחמד. תקבלו עשר נקודות.‬
‫כולכם מוכנים?‬
‫- כן! - אתם מוכנים לזה?‬
‫- כן! - מוכנים?‬
‫שלוש, שתיים, אחת, קדימה!‬
‫הם מתחילים מהר.‬
‫התנגשות קלה. אין לנו ביטוח.‬
‫תפיסה יפה, אדוני.‬
‫- מה קורה, ליזי? - אני יודעת. לא הולך לי.‬
‫לא! לא!‬
‫ימינה, קדימה. יודעת מה... לא!‬
‫לא. את ממשיכה מפה.‬
‫כן, מסביב לכיכר.‬
‫האמת שזה די קשה, תאמינו או לא.‬
‫תראו את הריכוז על הפנים שלהם.‬
‫- בבקשה. - אוי לא.‬
‫ליזי, התנגשת בפרה שבאמצע הכיכר!‬
‫אני יודעת. מצטערת.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה. יופי.‬
‫כל הכבוד. אחורה!‬
‫- ליזי, שתית? - כן.‬
‫באמת?‬
‫אל תשתי ותנהגי, אף פעם.‬
‫רגע.‬
‫הקייס... דילווין מוביל. אתה צריך לחנות ברוורס בסככה.‬
‫- קדימה, ג'יי-בי. לחצות את הגשר. - לא.‬
‫קדימה, ליזי! קדימה. - אני לא מסוגלת! לא...‬
‫ג'יי-בי הצליח!‬
‫הוא הכחיד את הכבשה לגמרי.‬
‫אהבתי. יפה מאוד.‬
‫- זה בסדר. - ליזי, את בסדר?‬
‫אני קרובה.‬
‫אדיר! הוא הצליח!‬
‫אתה לא אוהב את ג'יי-אל-אס?‬
‫מה קורה פה? זה מעולה. באמת.‬
‫עכשיו תחזור.‬
‫לא.‬
‫בואו ותעמדו כאן בשבילי. יופי.‬
‫יש לנו תעודות הוקרה, כי החרא הזה רציני.‬
‫טוב? נתחיל במקום השלישי.‬
‫- דילווין. - בבקשה.‬
‫מה חשבת על המרוץ, חבר?‬
‫הלך לי טוב עד שהגענו לרוורס, לא?‬
‫נכון.‬
‫זה היה המרוץ הכי אינטנסיבי שראיתי בחיי.‬
‫הייתי ממש שקוע בזה, ואז לפתע,‬
‫ג'יי-בי עמד לנצח והתנגשת בו.‬
‫הילוך חוזר‬
‫מה קורה פה?‬
‫- הינה התעודה שלך. משחק יפה. - תודה.‬
‫- מחיאות כפיים סוערות! - תודה.‬
‫ההתחלה הייתה קצת קשה. כמה שתית הערב?‬
‫- רק שניים. - רק שניים?‬
‫- כן. - שימי לב בבקשה, לעולם לא לשתות ולנהוג.‬
‫נפלת מהבמה פעמיים.‬
‫הילוך חוזר‬
‫- לא, שלוש. - התאמנתי על רוורס.‬
‫תודה רבה שתפסת אותו בכל פעם.‬
‫כי הדברים האלה עולים בערך 300 ליש"ט.‬
‫באמזון.‬
‫בכל מקרה, הגעת שנייה וכל הכבוד לך.‬
‫- תודה. - מחיאות כפיים סוערות, אנשים!‬
‫ממש נתת בראש.‬
‫מצטער, טיה. תראה, חבר.‬
‫אגיד, "חבר". אנחנו חברים הכי טובים.‬
‫חברים הכי טובים.‬
‫בכל מקרה, ג'יי-בי במקום הראשון. תודה רבה לך!‬
‫הילוך חוזר‬
‫תודה רבה.‬
‫טוב, אחרי זה, אולי נערוך‬
‫מסיבה בסגנון של חוואים צעירים?‬
‫- כן! - כן?‬
‫למשל, למישהו מתחשק קרב תפוחי אדמה?‬
‫- כן! - כן?‬
‫לצערי, כששכרתי את המקום הזה,‬
‫בחוזה, נכתב באותיות מודגשות,‬
‫"בלי קרבות תפוחי אדמה", וכשחושבים על זה,‬
‫אני מבטיח לכם שאם נפתח בקרב תפוחי אדמה, אני אפגע בנברשת,‬
‫ואצטרך לשלם עליה.‬
‫לכן לא נעשה את זה.‬
‫אבל כולם שמעו על הלהקה המפורסמת, הוורזלס?‬
‫- כן! - כן?‬
‫כולם מכירים את השיר המוכר שלהם,‬
‫שנקרא, "יש לי כלי קצירה חדש"?‬
‫כן!‬
‫מישהו רוצה לשיר יחד, אני...‬
‫- ואתם? - כן!‬
‫מה לגבי...‬
‫למה שלא נשיר ביחד, אני, אתם...‬
‫ולהקת הוורזלס?‬
‫- שלום, שלום. - תודה.‬
‫- תודה. - מוכנים?‬
‫- כן! - תתחילו לנגן!‬
‫שירה בציבור!‬
‫נהגתי בטרקטור שלי דרך ערמת השחת שלך אמש‬
‫זרקתי את הקלשון שלי על הכלב שלך כדי שישתוק‬
‫משהו אומר לי שאת מתחמקת ממני‬
‫קדימה, יקירתי יש לך משהו שאני צריך‬
‫כי יש לי כלי קצירה חדש‬
‫ואתן לך את המפתח‬
‫קדימה, בואי נתאחד בהרמוניה מושלמת‬
‫יש לי 80 דונם ולך יש 174‬
‫יש לי כלי קצירה חדש‬
‫ואתן לך את המפתח‬
‫היא הצחיקה אותי‬
‫אהיה לצידך אתן לך כל מה שתצטרכי‬
‫יהיו לנו תאומים ושלישייה אני גבר שבנוי למהירות‬
‫ואת יודעת שאוהב אותך, יקירה אז תני לי את ידך‬
‫אבל יותר מכול אני רוצה את כל הדונמים שלך‬
‫כי יש לי כלי קצירה חדש‬
‫ואתן לך את המפתח‬
‫קדימה, בואי נתאחד בהרמוניה מושלמת‬
‫יש לי 80 דונם ולך יש 174‬
‫יש לי כלי קצירה חדש‬
‫ואתן לך את המפתח‬
‫מי אוהב אותך, מותק?‬
‫לא היינו זוג טוב בריקוד הוורזל האחרון‬
‫לבשתי קרסוליות חדשות ומכנסי קורדרוי‬
‫בשמלה החגיגית שלך עם ריח הבושם הנפלא‬
‫צילמו אותנו מחזיקים ידיים‬
‫כי יש לי כלי קצירה חדש‬
‫ואתן לך את המפתח‬
‫קדימה, בואי נתאחד בהרמוניה מושלמת‬
‫יש לי 80 דונם ולך יש 174‬
‫יש לי כלי קצירה חדש‬
‫ואתן לך את המפתח‬
‫את אישה יפהפייה‬
‫ואני מחכה בקוצר רוח להניח את ידיי על השטח שלך‬
‫עוד סבב מחיאות כפיים! הוורזלס!‬
‫אני מתרגש כל כך!‬
‫אני רוצה לומר עוד משהו, תודה רבה לכם שבאתם הערב.‬
‫היה תענוג מוחלט להיות כאן!‬
‫וזכרו, חלומות לא מתגשמים אם לא עובדים.‬
‫תודה רבה לכם!‬
‫תודה רבה! תודה!‬
‫תרגום כתוביות: רון ג'וליאן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬