Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Föreställningen spelades in för Prime Video den 1 april 2024
på Cheltenham Everyman Theatre
Där är teatern.
Hur är läget? Ja, det är en traktor.
Jag tror det är här inne.
Jag parkerar här inne. Det blir bra.
Så ja. Jag fixade det!
EVERYMAN-TEATERN
- Där inne. - Tack.
Tack. Tjena. Allt väl?
Ja. Här inne. Tack.
- Kaleb? - Kom in.
- Vi är redo för dig på scenen. - Okej.
- Kan jag ta med kompisen? - Det är en enmansföreställning.
Självklart inte.
God kväll, Cheltenham!
Ge ett stort lantbruksvälkomnande
till bonden på turné.
Hela vägen från Chipping Norton,
här är Kaleb Cooper!
God kväll, Cheltenham!
Tyvärr fick jag inte ta med mig en riktig traktor upp på scenen.
Så jag tog med den här. Med hela tre hästkrafter
och gjord helt i plast.
Man skulle inte kunna dra skinnet av en risgrynskaka med den.
Men den är ändå bättre än den berömda Lamborghinitraktorn vi känner till.
Jag hatar ta mig fan den traktorn.
Den här traktorn kör på egen hand.
Jag känner på mig att den tar mitt jobb en dag.
Folk frågar hela tiden varför jag turnerar.
Och det är av en enda anledning,
för att det sätter jordbruket i centrum.
Det sätter jordbruket i centrum.
Inget vidare på det här.
De frågar också om jag inte är för upptagen för att turnera.
När jag tänker efter har jag två barn
och jag driver ett företag.
Vi filmar också fjärde säsongen av Clarksons gård.
Vissa skulle säga att jag är lätt besatt av traktorer.
Bara lätt... Nej, enormt. Jag älskar traktorer.
Jag gör allt i traktorn.
Jag kör mormor för att handla.
- Eller hur, mormor? - Ja.
MORMOR
Jag kör ungen till skolan.
Det gör jag inte, för det är förbjudet.
Jävlar.
Jag går på puben och tar ett par glas...
Det kan jag inte heller säga. Fan!
Jag använder traktorn till allt.
De ändrade lagen nyligen
angående vilket bränsle man kan ha i traktorn.
När jag kör mormor för att handla
måste jag ha vit diesel.
Men om jag plöjer under veckan
så kan jag använda röd diesel.
Det är en skatteförmån för bönder så de kan spara pengar.
Jag vill backa lite.
Minns ni första säsongen av Clarksons gård
när jag tog wasabin till London?
- Nån som minns? - Ja!
- Gillade ni avsnittet? - Ja!
Kul, för det krävdes tre dagars terapi för mig att bli normal.
Minns alla vilken pickup jag körde?
- L200. - Ja, L200.
Jag har fortfarande kvar den, men kan nån gissa
vad jag hade för bränsle i den?
Vit diesel, förstås, för det säger lagen. Okej?
Jag tror att jag tidigt blev besatt av traktorer.
Jag köpte faktiskt min första traktor när jag bara var 15 år gammal.
Och nu har jag alla de här.
Och traktorn som mitt företag startade med när jag bara var 16 år gammal...
LAMBORGHININ
...den mäktiga Lambon. 1998.
Den har tjänat mig väl.
Okej. Vi åker en sväng.
Följ med.
Jäklar. Jag glömde nyckeln.
Det gick väl bra?
Jag glömmer huvudet om det inte sitter fast.
Jag tror att jag talar för alla bönder när jag säger
att alla bönder har ett gömställe på gården
för alla sina nycklar. Eller hur?
Säkerheten är hög på en gård.
När jag tänker efter
har alla bilar en egen nyckel
och den startar bara den bilen.
Men skumt nog kan man gå ut på internet
och köpa vilka av dessa nycklar som helst och starta alla mina traktorer.
Säkerheten är verkligen hög, tro mig.
Det här är en New Holland T7.210.
Den är rätt teknisk. Den har en GPS på taket.
Otroligt att den inte har blivit stulen än,
för det är ett verkligt problem för lantbrukare nu för tiden.
Här har vi några får till höger.
Titta dem inte i ögonen.
Här är de. Det ser ut som om de betar marktäckare.
Man får inte titta får i ögonen.
De fastnar nog i ett stängsel och dör.
Så vi tittar dem inte i ögonen när vi åker förbi.
Det skumpar. Hoppas ni sitter.
Sitter stadigt i sätena.
Ja, de tittar mig i ögonen.
Jag hatar får.
Titta på dem.
Vi åker förbi dem snabbt.
Titta på det.
Det vill slåss. Det vet jag. Jag känner det.
Men vet ni vad? Det finns ingen annanstans jag hellre är
än i traktorn.
Det är här jag trivs.
Nu åker vi tillbaka till skjulet och scenen.
Besattheten av traktorer började tidigt.
Jag minns när jag var tio år och hjälpte pappa på bygget.
Jag brukade vara springsjas.
Nån som vet vad det är?
"Spring och hämta det. Sjas."
Det känns igen.
Han sa: "Hämta en hammare." Så när jag knatade till bilen.
Vi jobbade i Hook Norton.
Jag minns att jag kom till bilen och såg en traktor på fältet bakom
som bara körde fram och tillbaka hela dan.
Jag var fascinerad av traktorhjulen som snurrade och snurrade och...
Och när de kör genom lera...
Jag menar...
Ser ni vad jag menar? Fascinerande, eller hur?
Min lantbrukskarriär började tidigt.
Jag var 12 år gammal.
Då gick mina föräldrar igenom en jobbig skilsmässa.
HUR KOM JAG HIT?
Jag har alltid sagt att lantbruket räddade mig som person,
för när jag var 12 år och mina föräldrar skildes
åkte mamma och jag åt det här hållet och pappa och min bror åt det andra.
Det delade familjen i två delar.
Då hade min mamma precis startat en mobil hundtrimningsservice
där hon åkte hem till folk och trimmade deras hundar.
Toppenidé, mamma.
MAMMA
Men det gick trögt, för när man startar företag
går det trögt. Jag tänkte: "Vet du vad?
"Jag vill bli bonde."
Så jag fick min första jobb på en gård när jag var 12 år gammal.
Jag jobbade på en mjölkgård och mjölkade 120 Brown Swiss-kor
med två maskiner, och matade kalvarna. Kul.
MJÖLKA 120 KOR SÄLJA ÄGG
Vid 13 år ändrades livet lite.
I födelsedagspresent
köpte mamma inte en Xbox, Playstation eller TV.
Mamma gav mig tre hönor.
Tre hönor.
Och vid 13 års ålder tänkte jag: "Jag har en idé.
"Jag kan starta mitt företag."
Så, vid 13 års ålder startade jag mitt företag.
Det hette "Kaleb Coopers glada hönsägg".
Lite svårt att säga, va?
Det lät bra då.
Affärerna gick så bra, att efter två månader
hade jag 450 hönor.
Jag blev upptagen.
SÅLDE 600 ÄGG I VECKAN EFTER TVÅ MÅNADER
Jag sålde i Chipping Norton och hittade mina kunder.
Den äldre generationen.
För jag gick runt med mina ägg i en korg.
Jag knackade på dörrarna och frågade om de ville köpa ägg.
De äldre köpte äggen.
Vad jag tidigt insåg var
att när jag frågade om de ville köpa ägg
sa de: "Ja, tack. Vill du ha en kopp te?" och jag svarade:
"Jag måste leverera 13 dussin ägg och vara på jobbet kl. 16.
"Ja, jag tar lite te."
För jag visste att om jag drack te med dem köpte de ett dussin till.
Jag var bra på att sälja ägg.
Riktigt bra. Läskigt, faktiskt. När jag tänker efter
så blir jag lite illamående när jag ser te och kakor.
Jag drack mycket te och åt många kakor.
Men vet ni vad? Det sålde många ägg.
Jag avskyr den här bilden.
Mitt huvud har inte den formen.
Men permanenten är fantastiskt, eller hur?
Vid 14 år tänkte jag: "Hur kan jag förbättra verksamheten?
"Jag har 450 hönor och tjänar gott om pengar."
Jag fick en idé.
Jag vet inte varför, men det gjorde jag.
Jag köpte tre får. Tre hebridiska får.
De där små jävlarna.
Anledningen var att jag tänkte att
om jag köper fåren, kan jag tillsammans med äggkorgen
också ta med en lammbringa och några kotletter.
Det funkade fint. Jag sålde mycket lamm.
Men att hålla efter fåren...
Vilka jävlar.
Vid 15 års ålder tänkte jag: "Jag har två företag som går riktigt bra.
"Men hur kan jag förbättra det? Jag vet!
"Jag föddes inte på en gård, så jag har ingen att ta över."
Det näst bästa var att bli en lantbruksentreprenör.
Så vid 15 års ålder köpte jag min första traktor.
Det var en Case International 1394. Känner nån till dem?
- Ja? Har du en? - Vi har en.
Rätt usla, eller hur?
Min traktor var gräslig.
För första gången lärde jag mig vad att misslyckas var.
Jag gillar inte ordet misslyckas, för jag tror
att allt man gör är en lärdom.
Om man misslyckas så lär man sig av det.
Vid 15 år, när jag startade, misslyckades jag
för det var en viktig sak jag inte gjorde.
Jag åkte inte dit och sparkade på traktorns hjul.
Försäkrade mig om att den hade motor och ratt.
Jag var så ivrig att komma till skolan och säga: "Vet ni?
"Jag har en traktor. Vad har ni?
"Jag har en traktor. Jajamän."
Rejält skrytvärdigt.
Självklart gick traktorn ständigt sönder.
Jag tänkte: "Jag pallar det inte längre."
Min firma misslyckades. Med varje jobb
svek jag kunden. Så jag beslutade att sälja traktorn.
Det var då man blev irriterad på mig i skolan.
För när jag jobbade heltid
var min närvaro bara fem procent.
Jag tyckte det var bra.
Det tyckte jag, men tydligen inte.
Mamma fick böta 50 pund i veckan för att min närvaro var så dålig.
Mamma sa att hon inte hade råd med de 50 punden.
Jag lugnade henne.
"Jag betalar."
Så jag betalade böterna i fem veckor.
Sen fick skolan reda på det och blev riktigt arga.
De kallade in mamma och mig till ett möte.
Jag minns att jag satt i mötesrummet
och de sa: "Kaleb, så här kan vi inte hålla på."
Jag sa: "Jag håller med. Ni kostar mig 50 pund i veckan.
"Det är 200 pund i månaden, alltså 2 400 pund om året.
"Jag har räknat ut att det är femton procent av min äggvinst."
De tyckte att det var snabbt räknat.
Jag svarade: "Jag säger er, sätt mig i ett klassrum och be mig
"lägga ihop åtta och två.
"Jag skulle få cellskräck och inte veta.
"Men om bonden säger att han har åtta kor där
"och två där, säger jag att det är lätt. Det är 12."
Jag skämtar, det är 11.
Och sen...
Det är tio.
De sa: "Vi gör en uppgörelse. Förhandlar."
Ursäkta. "Förhandlar"?
Det var då jag lärde mig vad det är.
SKOLA
Femton år gammal satt jag där och de sa: "Du har missat sjuan och åttan,
"och nästan hela nian, som du är halvvägs genom.
"Kom tillbaka i tian.
"Kom tillbaka i tian och elvan.
"Du behöver slutbetyg för gymnasiet."
Jag sa: "Ja, jag vill läsa lantbruksprogrammet.
"Det är en bra uppgörelse. Jag tar ledigt resten av nian,
"och kommer tillbaka i tian och tar slutbetyg."
Därför jobbade jag hela nian.
När tian kom återvände jag till skolan och valde ämnen för slutbetyg.
Men jag upptäckte snart att allt jag skulle göra i tian,
skulle jag göra i elvan och sen skriva examensprov.
Så jag skolkade igen.
Men jag gick till skolan på fredagarna
för vid det laget hade jag byggt upp en kundkrets för ägg bland lärarna.
Jag tog med 20 dussin ägg på fredagarna
och det tjänade jag bättre på
än att jobba sex timmar på gården.
Smart.
För er som går i elvan, jag gick i skolan varje dag.
Var där varje dag.
Jag fick mina slutbetyg. C i allt.
Jag gick lantbruksprogrammet.
När jag fyllde 18 år tänkte jag: "Jag har slutat skolan. Vad ska jag göra nu?"
Jag vet allt om kor.
Jag kunde fortsätta jobba på mjölkgården.
Jag kunde inseminera kor och verka klövar.
Jag kunde också bedöma om en ko var sjuk och behandla den.
Men vad jag inte kunde var att så ett fält med vete,
korn eller raps.
Därför tog jag det svåra beslutet att säga upp mig från mitt första jobb.
Jag började hos en person som hette Howard Pauling.
Howard Pauling lärde mig allt jag kan
om att så vete, korn och raps, och att bruka och ploga.
Jag jobbade för honom i tre år och det var då
som jag träffade Jeremy.
Howard brukade en gård som hette Lower Court Farm i Chadlington,
men var också entreprenör på Diddly Squat Farm.
Jag minns att jag efter två års jobb för Howard, gasade på längs uppfarten,
och Jeremy bodde i huset då
för han hade precis sprängt sitt hus.
Vet inte om nån sett... Galet, jag vet.
Jag minns att jag kom med en spridare och skulle spruta kornet.
Han stoppade mig
och vi träffades första gången.
Han ville be om en tjänst.
"Självklart", sa jag. Han sa: "Lyssna,
"kan du sakta ner lite förbi mitt hus,
"för Lisas katt rusar runt. Det dånar i det gamla huset."
Jag svarade: "Visst." Hur som helst.
Jag kör så fort jag kan förbi huset,
bara för att jävlas med honom.
Det är jättekul.
Tredje året jag jobbade där var Howard tyvärr
arrendebonde och markägaren ville sälja.
Gården han brukade såldes slutligen för 20,3 miljoner pund.
Så är Cotswolds. Fullt av snobbar.
Han sa att han tyvärr inte hade ett jobb för mig längre.
Jag svarade: "Det är okej. Det har varit en ära att jobba för dig tre år,
"men det är dags att jobba i min firma.
"Jobba för mig själv, istället för att jobba för dig och sen för mig."
Jag skulle jobba i min firma.
Jag började i min firma och han pensionerade sig.
Det var då gladlynte Charlie tog kontakt.
Han sa: "Howard ska sluta. Vi behöver en entreprenör för att se efter gården.
"Kan du jobba här i två månader
"tills Jeremy tar över?" Jag sa: "Vänta ett tag!
"Vad sa du?" "Kan du komma in som entreprenör?"
"Nej, inga problem jag kommer. Vad sa du efter det?"
Han sa: "Jeremy tar över gården." Jag sa: "Nej, det kan han inte göra."
"Gården är hans. Gör som han vill."
"Okej, bra", sa jag.
Jag tog hand om gården i två månader.
Under den tiden intervjuade de andra
för min roll i Clarksons gård.
Det var inte förrän sista dagen som regissören hejdade mig
när jag gick mot traktorn och sa:
"Har du tid att slinka in till Jeremy en stund?"
Visst.
Det var första gången ni såg mig på Clarksons gård i säsong ett.
Jag insåg att jag behövde hjälp.
Kul att träffas, Kaleb.
Så jag ringde Kaleb Cooper,
traktorföraren som jobbade för den förra bonden.
Jag sitter i klistret.
Jag sitter verkligen i klistret för...
Du har väl brukat den här gården?
Ja, i tre år.
- Är det tre år? - Ja.
Jag har varit här knappt ett dygn
och allt jag har lyckats göra är att harva fyra hektar på... Är det Bury Hill South?
Fyra hektar?
Och en del av det gick lite fel.
När du har gjort det förr, hur lång tid tog det?
Det skulle nog ta mig en vecka.
Det är långa dagar att göra hela gården.
- Långa dagar är okej. Men en vecka? - Ja, en vecka.
Och det var bara att harva.
Sen måste vi så med nåt som kallas en såmaskin.
Och hur lång tid tar det?
Lite längre för...
Vilken slags maskin har du?
En röd.
Otroligt.
Den är röd. Eller var det orange?
- Röd-orange. - Röd-orange?
Vad gör du utöver det här?
Jag har en entreprenadfirma på sidan om,
Kaleb Coopers Entreprenadservice.
Jag har också en 1,5 tons grävare.
Jag gör generellt grävarbete, som att gräva ner rör,
vattenledningar, fundament.
- Så du är praktiskt lagd. - Ja.
- Djur? - Jag har 50 får också.
Vanligtvis föder jag upp fem grisar per år till korv och kotletter.
Jag har också 120 hönor på gården nu.
Jag säljer äggen lokalt.
Hur gammal är du?
- Jag fyller 21 i år. - Va?
- Tjugoett. - Du får mig att känna mig patetisk.
Jag är 59 år och har inte gjort det.
- Du är härifrån? - Ja. Infödd "chippy".
- Aldrig varit härifrån. - Aldrig åkt bort?
- Nej. - Varit i London?
Nej. En gång, på en konstresa.
Jag stannade i bussen.
Gillade det inte. För mycket folk.
- Banbury? - Möjligen Banbury.
Om jag behöver nåt desperat.
Annars är du nöjd i Chipping Norton?
Chipping Norton, Chadlington, Heythrop. Det är jag, det.
Du låter som en räddande ängel.
Det är nästan som om Gud själv skickat ner dig.
Bra. Vi går och tittar på traktorn.
VAR JAG ÄR NU?
Tack.
Jag ville visa klippet för...
Självklart blir jag vuxen.
Det var fem år sen. Nu kan jag odla helskägg.
Livet har förändrats. Nu är jag 25 år
och jag har två barn.
Jag har en pojke som heter Oscar. Han är tre år.
Och en liten flicka som heter Willa, som är nio månader.
Min son är en riktig vild bondunge.
Häromdagen utfodrade jag korna,
och han älskar allt på gården. Traktorer, kor, allt.
Jag utfodrade kor och såg honom vid grinden
där han stod och höll i stången.
Jag tänkte att jag bara skulle se vad han gjorde.
Plötsligt åkte tungan ut.
Jag undrade vad han tänkte göra.
Han slickade på grinden
hela vägen från ena sidan...
...till den andra.
När han kom till änden sa han: "Gott!"
Jag sa: "Du kommer att ångra det." Vad hände?
Två dagar senare äter han antibiotika för en halsinfektion.
Jag frågade: "Kommer du att göra om det?"
Och vet ni vad? Häromdagen, återigen när korna fick mat,
stod han där och gör det här.
Jag sa: "Varför är det bara min unge? Vad har jag gjort?"
Han dricker otroligt mycket mjölk.
Dricker alla ungar så mycket mjölk?
Han dricker litervis.
Ibland tar det slut hemma
och min fru ber mig åka och handla.
Det gör jag såklart.
Jag vill berätta att för ungefär åtta månader sen...
Det här är sant, förresten. För åtta månader sen
var jag i affären för att köpa mjölk.
När jag stod där kommer en kille,
förmodligen runt 13 år gammal, upp till höger om mig.
Jag ställde en snabb fråga.
Jag sa: "Ursäkta. Vet du var din mjölk kommer från?"
Jag svär att det här var hans svar:
"Kaleb,
"den kommer från butikshyllan."
Hjärtat brast.
Jag tänkte att jag måste lära honom, här och nu.
Så jag försökte undervisa honom:
"Din mjölk kommer från..." Innan jag hann säga nåt
säger grabben: "Kaleb, jag är för upptagen."
Jag sa: "Upptagen med vad?"
"Jag måste tillbaka till mitt spel." "Vilket spel?"
Ett spel som hette Fortnite. Är det nån som spelar det?
Det låter skittrist!
Ärligt. Vad handlar det om?
Så jag tänkte: "Hur kan jag lära folk
"var deras mjölk kommer från? Jo, jag åker på turné.
"Förhoppningsvis sitter alla bekvämt
"och kan hänga med ner i mjölkgropen
"så mjölkar vi några kor tillsammans." Häng med!
Det här är det sker, och jag ska visa hur.
Först doppar vi.
Färdigdoppat. Nu torkar vi av.
Det tvättar av spenarna.
Hela vägen ner.
Min fina, rena skjorta...
...är full med skit redan.
Du ser ut som om du gillar det.
Gillar du det?
Efter tvätten
händer de bra grejerna.
Samla ihop.
Få den första på plats. Hitta första spenen. På.
Andra.
Hennes spenar hänger lågt.
Det finns säkert folk i publiken med lågt hängande...
På tal om mjölk.
Du där nere på första parkett,
du ser ut som om du vill ha lite mjölk.
Så ja.
Mjölkindustrin är hårt drabbad för närvarande.
Jag ville belysa det här.
Vi börjar med att fråga om det finns några mjölkbönder här ikväll.
Upp med händerna! Var är ni?
Där nere? Några där uppe.
Kan vi ge dem en applåd, tack?
Det jag tänker säga har nog aldrig sagts förr.
Vissa av er kanske inte håller med.
Det är okej, men lyssna.
Den här litern mjölk kostar bonden 35 pence att producera.
Men de sista två åren har de i genomsnitt fått 32 pence per liter i betalning,
och säljer sin mjölk med förlust.
Galet, eller hur?
Varför?
Jag vet inte, men jag vill fråga en sak ikväll och det är
om alla här har mjölk i kylen?
Ja?
Om ni inte har det är ni nog veganer. Ni är kanske på fel föreställning.
Kan nån säga vad ni betalar för mjölken?
Det är vad jag menar.
Ingen vet. Varje gång jag ställer frågan säger alla:
"Jag vet faktiskt inte."
Jag tror att folk går till affären
och tänker: "Jag behöver mjölk.
Kolla priset på köttet. Dyrt, eller hur?"
Mjölk är det vi behöver ha i kylen jämt,
till te, kaffe, bakning, gröt, flingor.
Så jag tror inte att folk kollar på priset.
Skulle nån märka om priset gick upp 10 pence?
Nej? Men jag ska berätta vem som skulle märka det.
Mjölkbonden.
Mjölkbonden skulle märka det.
Om de 10 pencen gick direkt till bonden
skulle det räcka långt.
För som jag sa tidigare får de betalt
mindre än det kostar dem att producera mjölken.
Och det införs mer byråkrati i mjölkindustrin nu.
Det gör det oerhört svårt att bli vinstdrivande.
Till exempel, man har en skräphög här borta
och måste bygga ett skjul över skräphögen
för att det inte ska regna in.
Okej. Men vem ska betala för skjulet?
Det finns ett stöd som betalar halva skjulet,
men mjölkbonden måste ändå betala andra halvan.
Som jag sa tidigare, jag garanterar att de har det svårt.
Så, mitt herrskap, de 10 pencen
räcker långt för era lokala mjölkbönder.
Vill du ha mjölken?
Varsågod.
Den är opastöriserad. Du kommer att bajsa på dig. Förlåt.
Mjölken kommer ur spenen,
genom tuben ner i skålen på botten
och pumpas sen upp genom ledningen till tanken.
Från den kon, 19,4 liter.
Det är mycket mjölk.
Vi avslutar med spendopp,
vilket förhindrar infektioner.
Vi doppar varje spene individuellt.
Jag hittar den inte. Vi gjorde det.
Nu släpper vi ut dem på bete igen.
Jag älskar kor. Visst är de fantastiska? Titta på dem.
Kolla på frisyren på den.
Hon har bättre hår än jag.
Det här är hur man mjölkar kor och var er mjölk kommer från.
Kul, eller hur?
Vet alla var mjölk kommer från nu?
Om man mjölkar 180 kreatur, som det där var,
får man en massa skit.
De lät mig inte ta upp skit på scenen, så vi har det här istället.
Jag ville belysa det för en gammal bonde, Robin,
som pratade bred dialekt,
sa en dag till mig: "Kaleb, skit är guld värt."
Jag fattade aldrig
förrän jag köpte mina gödselspridare,
och fick betalt för att sprida en massa skit.
Jag ville belysa det här igen för
på sistone har man på TV sagt:
"Ät inte nötkött. Kor dödar planeten." Det är skitsnack!
Låt mig förklara varför jag tycker det.
Åttio procent av den brukningsvärda marken i England är gräsmark.
Så vi behöver ha kor, och tyvärr får, som betar
för att kunna bruka jorden.
De producerar en massa skit
och det är viktigt för jorden.
Om vi fortsätter bruka jorden intensivt i 20 år
riskerar vi att inte ha nån matjord kvar.
Om vi fortsätter sprida det här, kommer jordens hälsa att vara här uppe
istället för här nere.
När vi talar om allvarlig skit.
Den psykiska ohälsan inom lantbruket är enormt hög.
Jag tänkte: "Hur kan jag öka medvetenheten och kanske samla in lite pengar?"
Jag fick en bra idé. Jag slår mig ihop med RABI,
en organisation som främjar psykisk hälsa för bönder.
Eftersom jag är proffssångare...
KUNGLIGA VÄLGÖRENHETSINSTITUTIONEN FÖR LANTBRUKARE
...släpper jag en låt för välgörenhet.
Har nån hört min låt?
Min låt heter I Can't Stand Sheep.
Jag ska gömma mig av skam där borta. Varsågoda.
INGA FÅR SKADADES UNDER FILMNINGEN
FÖR VÅR OCH DERAS SÄKERHET
Jag avskyr får
Jag sjunger inte bra Det vet alla
Jag är bonde Så det får bära eller falla
Jag samlar in pengar till RABI
För allt lantbruksfolk Som behöver hjälp att klara sig
Älskar man mig Får man älska min traktor
FÄSTMÖ OCH BARNENS MOR
Jag föddes med F-faktor
Alltid i skiten Bara djupen är olika
Jag gillar kor när de mjölkas ska
Jag gillar grisar och höns En hög majs upp till mitt lår
Har jag sagt att Jag avskyr får!
När vädret är vidrigt till hög grad
Och man tror man skulle ha det Bättre i en stad
I väntan på gryningens gloria
Den nya dan för med sig en ny historia
Att ploga raka fåror Gör att mitt hjärta slår
Har jag sagt att Jag avskyr får!
Glöm oss inte när du rensar ditt fat
Gammal blir aldrig riktigt bra mat
Det är mer än ett jobb Det är ett levnadssätt
Det betyder allt För folk som jag, helt lätt
John Deere, Massey, och Ford De består
Har jag sagt att Jag avskyr får!
Det kan bli ensamt uppe i min hytt
När man tänker på svårigheter I tider som flytt
En delad sorg är hälften så hård När du känner dig vilsen ute på din gård
Stampa fötterna och sjung så högt det går
Har jag sagt att Jag avskyr får!
Vi kan nog enas om en sak och det är...
Jag sjunger inte bra...
Jag ska inte göra det.
Efter pausen har vi en frågestund
och det står en hink framme på scenen
och en där ute. Om ni vill ställa en fråga
kan ni skriva den på lappen och lägga i en av hinkarna.
Jag svarar på så många jag kan.
Gå och ta er ett glas, allihop. Tack!
PAUS
FRÅGEHINK
HÅR IDAG, BORTA IMORGON
TRAKTOR XXX
Välkomna till det andra stället där jag trivs!
Jag älskar att klippa mig. Nån annan som gör det?
Ja?
Folk frågar ofta om jag vill klippa mig gratis.
Eller ha produkter. Jag nekar alltid
för jag har en speciell relation till min frisör,
som är här i kväll!
Hej, Joan.
Folk frågar också varför jag har så många olika frisyrer.
För ett par olika anledningar. En av dem är
att min pappa är skallig. Helt skallig.
Allt väl, pappa?
Ge pappa en applåd!
PAPPA
Ställ dig upp.
Kom igen! Där är han!
Ser ni? Helt skallig.
Jag vet att jag kommer se ut så en dag.
Så jag tänkte:
"Jag ska pröva alla möjliga frisyrer
"tills jag hittar en jag älskar."
Men jag undrar hur jag skulle se ut om jag blev skallig.
Tack gode Gud, för Snapchat-filter. Nu vet jag hur jag skulle se ut.
Läskigt, va?
Nu är vi vid andra delen av föreställningen,
som handlar om hår.
Bevis A, min favorit måste vara permanenten.
Jag älskar permanenten. Om man tittar här
och här,
döljer den mina tunna fläckar.
Det är på väg. Och än viktigare,
kolla på lockarna och volymen. Otroligt, eller hur?
- Älskar alla permanenten? - Ja!
En frisyr jag prövade var knuten.
Minns nån den?
Vad tycks?
Bu? Jösses!
Jag håller med. Jag hade den frisyren en vecka.
Orsaken var att om man tittar noga här
och här,
så ser man att jag tappar håret.
När jag var barn fick jag höra: "Om du har mössa och håret så tajt
"tappar du håret och kommer kanske att se ut som pappa."
Om ni dessutom tittar noga på delen här,
alltså min panna... Inte på höjden,
utan på mängden rynkor.
Inte en enda rynka. Vet ni varför?
Knuten drog tillbaka huden så mycket
att jag fick en grop i hakan.
Gräsligt, eller hur?
En kommande frisyr, och när den kommer
så kommer jag att äga den.
Det är hämtehåret.
Med att äga den menar jag det här.
Titta på biten här,
likväl som här.
Jag ska permanenta dem.
Jag kommer att äga när det händer.
Äga.
Men tills det händer går vi till nästa, för den är rätt läskig.
Jag tänker inte pröva den
för den kallas måsen.
Anledningen att jag inte tänker pröva den är att jag hatar måsar!
Jag går vidare till frågorna.
- Ja! - Ja? Okej, jag går till frågorna.
Jag lägger ner pinnen en stund.
Okej. Jag tar av peruken.
Är mitt hår som vanligt, även med lite hårsprej?
Var är min hink? Här. Okej.
Jag svarar på så många frågor som möjligt.
Det är en fårfråga. Nix.
"Vilket var ditt favoritögonblick när ni filmade Clarksons gård?"
Bra fråga.
Det har varit så många. Bråken är så klart alltid kul.
För er i alla fall.
De är väldigt stressande för mig.
Mer frustrerande än nåt annat, faktiskt.
Som den gången jag såg Jeremy från tre fält bort
när han körde in i telegrafstolpen.
En kul en för mig. Minns ni
när jag tryckte ner staketstolparna med grävskopan?
Gör inte så, okej? Inget vidare för säkerheten.
Okej?
Men bönder gör så ibland.
Och när han slog i knät, det var inte så illa.
Han är en gnällpelle.
Min favorit är när jag gick dit i god ro
och sa: "Vill du att jag ska be Lisa att komma med ärtor?"
Jag fick höra att om man bryter armbågen tar man en påse ärtor.
Jag säger det om allt.
"Om man har en påse ärtor blir det bra."
Oscar som slickar bommen. "Påse ärtor. Fixat."
Det har varit så många.
Hela berg-och-dalbanan har varit så kul.
Och vi filmar säsong fyra, så klart.
Man hoppas att det fortsätter.
Det har varit fantastiskt.
Så många höjdpunkter.
"Kan du komma och så vår marktäckare?
- "Lilla Dean på Overton Farm." - Ja.
Vill du ha mitt visitkort?
Ja?
- Jag messar dig. - Messar? Det ser jag inte.
Jag får så många mess varje dag.
Och de är alltid tuttbilder. Det är skumt. Ärligt.
Men jag gör det för dig.
Okej, en till.
Jävlar.
Det blir lite varmt här uppe.
Det är rätt fräckt. Vill ni...
- Ja! - Verkligen?
Förlåt, Taya.
Frågan är:
"Förlorade du oskulden i en traktor?"
Jösses.
Nej, det var i en VW Polo.
Det måste ut, eller hur?
- Det måste ut, okej? - Det gjorde det inte.
Sista frågan. Nu så.
Jävlar, klart det måste bli det här.
Varför avskyr du får så mycket?
Jag avskyr får av ett par anledningar.
När jag var barn hade jag får.
När jag började jobba för Howard blev det mer och mer traktorjobb,
speciellt under skörden.
Så jag satte mig i traktorn under skörden. Startade skördetröskan.
Vi började skörda. Min telefon ringer.
"Ett av dina får sitter fast i vårt staket."
"Jag kommer." Efter att Howard skällt på mig
kommer jag ner till fältet och ett får sitter så klart fast i staketet.
Men när jag kommer en meter ifrån det, vad händer?
- Det dör! - Inte än.
Det tar sig loss och springer upp på fältet.
När jag står där och ser på det, tittar det tillbaka
och vi får ögonkontakt.
I tio sekunder.
- Vad händer sen? - Det dör!
Det dör.
De drar till sig mask också.
Jag hatar när djur har ont.
Men vad tänker fåret på när jag kommer för att hjälpa det?
Inte att mask tar kål på det.
Det tänker inte på dem längre. Så snart jag kommer dit
är det som: "Jag måste springa. Bonden tänker döda mig.
"Spring!" Och vad händer?
Jag fångar det tids nog. Tre timmar senare botar jag det.
- Vad hände sen? - Det dog!
Inte än.
Det är för lätt.
Nästa dag kommer man och vad händer då?
Det ligger på rygg och kan inte ta sig upp.
Så man går fram till det.
Man reser det upp och det springer ut på fältet
ren och frisk.
Det tittar dig rätt i ögonen igen.
Och sen dör det bara.
Jag avskyr ta mig fan får!
Men jag har så klart favoritdjur.
Kan nån gissa nån av mina favoriter?
- Grisar. - Grisar.
Jag älskar grisar och har några.
Här är de faktiskt.
Det här är Hazel, till vänster.
Och det här är Maple.
Anledningen att en heter Hazel är
att när vi fick reda på könet på vårt andra barn
frågade jag min bättre hälft: "Kan hon få heta Hazel?"
Vi fick reda på att det var en flicka.
Det här är svaret jag fick:
"Nej."
Jag vet att man inte säger emot.
Så jag köpte en gris istället och döpte henne till Hazel.
Hon har fått kultingar.
Hon har fått fem kultingar och mår jättebra.
Jag måste säga det här.
Jeremy har några grisar. Jag vet inte om ni sett.
Han är ingen dum grisbonde.
Han är rätt bra.
Överraskande. Som en dag kom han springande på infarten.
Jag säger springa, men det var mer krypa. Han är en fossil.
Han bad mig gissa.
Jag sa: "Vad? Du har två armar och ben. Vad har hänt?"
"Jag har åtta kultingar och de mår fint."
Jag sa: "Bra jobbat."
Sen började han prata och jag var uttråkad.
"Jag vet att jag lärde dig. Bra gjort."
Jag kände mig som en god far, trots att han är tre gånger så gammal.
Men det var ett stolt ögonblick. Han är en bra grisbonde.
Säg det inte för ofta, för han blir dryg.
Andra favoritdjur?
Jag vill ha ett djur jag kan snacka skit om. Kom igen.
Måsar, kan jag inte säga. Kom igen.
Kom igen, säg det.
Ni bönder där ute, säg vad ni vill. Vänta.
Säg det igen.
- Grävling. - Grävling. Där kom det.
Grävlingar. Få se om grävling toppar listan.
Är grävlingar bra för nåt? Ett ögonblick.
Det finns för många och de bär på TBC. Dåligt, eller hur?
De sprider det till boskap, mer dåligt.
Vänta! Nej. De äter igelkottar. Dåligt igen.
- Vi gillar igelkottar, eller hur? - Ja!
Vänta! Nej, det är dålig sak till.
De äter markhäckande fåglar. Dem gillar vi.
- Ja. - Vet ni vad?
Jag avskyr grävlingar.
Jag ska berätta vilka som toppar listan. Kor.
Jag älskar kor.
Älskar dem.
Av ett par anledningar.
En är deras personligheter.
Jag har 220 kor.
Det här är några av mina kor.
I själva verket sålde vi dem och åt dem. Men...
Ni har sett dem på en skärm.
Mår du bra? Du ser förskräckt ut när jag säger det.
De smakar underbart.
Det här är några av mina kor. Jag har 220 kor här. Och...
Där är några av hereford-rasen.
Väldigt ivriga.
Så ja. Nu är vi i säkerhet. Vi kan gå.
Det är några hereford och några angus.
Och om ni tittar på korna längst bak, finns det några belgisk blå där.
Anledningen till att jag har de korna är köttproduktion.
Jag sa för en stund sen, två kor går före mig.
Resten går bakom.
Som hundar. De älskar mig.
De två korna har personligheten: "Lämna mig ifred, Kaleb."
Och jag respekterar det.
Jag pratar om personligheter.
Det finns en ko som tittar på en och liksom säger:
"Jag älskar dig verkligen. Klia mig."
Så man tillbringar 20 minuter med att klia
och fixa håret. Åtminstone jag.
Och så vidare.
Nästa dag går man in i fållan
och där är en ko som tittar en i ögonen och är som:
"Jag hatar dig!"
Och du tänker: "Jag respekterar det. För jag hatar dig med.
"Så vi kan gå runt så här resten av året,
"tills jag äter dig och du smakar underbart."
En annan bra sak med djur är kommunikationsförmågan.
Precis som bönder.
De har ett skumt sätt som...
Har alla hört frasen: "Det löser sig."?
Har ni hört det förr? Vet nån vad det betyder?
Jag ska förklara i detalj.
När jag kommer hem från puben tre timmar senare
säger jag till min partner: "Allt väl?" Hon svarar: "Bra."
- Alla har väl hört det? - Ja!
Då vet jag att det inte är bra.
Så när bonden säger: "Det löser sig,"
kanske korna skuttar över kyrkogården.
Men vet ni vad?
Det löser sig. Det hände. Det var otroligt pinsamt.
Men vet ni vad? Det löser sig. Blir bra.
När jag var barn sa en bonde till mig:
"Du sköter gården medan jag har semester."
Jag sa: "Vänta. Jag sköter gården under din semester."
De sa: "Ja." Jag sa: "Ärligt?"
"Ja, var inte konstig." "Okej, förlåt."
Men de gav mig aldrig en lista med jobb
för papper kostar pengar.
De brukade göra skisser på väggen. Som den här.
Vet ni vad den betyder?
Lätt. Hoppa upp i traktorn på morgonen
och harva Bury Hill North.
Det är fältets form.
Fattade ni?
Eller den här?
Mitt hår såg inte så illa ut, okej?
Det betyder, släpp ut korna
och flytta fåren.
Ja, de dör. Gör det ändå.
Den här är viktig. Vet alla vad den betyder?
Noll pund
I början av året investerar bonden så här mycket pengar.
Sen, under året, investeras lite mer.
Och sen lite mer.
I slutet av året investeras mer pengar.
När de säljer sin produkt får de...
...så mycket tillbaka.
Och därför är alla bönder mina hjältar.
HJÄLTAR
Jag kan nämna 15 olika bönder därute just nu
som planterar träd och häckar och bygger dammar.
Varför lägger de sina pengar på det?
För att de älskar miljö och djur-och växtliv
lika mycket som alla andra.
Ändå skylls de alltid för att skada dem. Det gör mig arg.
På tal om hjältar vill jag lyfta fram några i kväll.
Det är svårare varje gång jag säger det, för de betyder mycket för mig.
Den jag vill börja med är min farfar.
Tyvärr dog farfar precis innan första säsongen av Clarksons gård kom.
Så han fick aldrig se det här.
Men jag hoppas han är stolt över det jag gör och har uppnått.
Som barn brukade jag komma in och säga:
"Gissa vad!" Han sa: "Vad är det?"
Jag sa: "Jag har 100 hönor nu."
Han sa: "Bra gjort."
Sen åkte han till Chipping Norton
och pratade med alla sina vänner: "Ni vet min sonson.
"Han är 13 år och har 100 hönor. Det går bra för honom."
Dan därpå, när jag skulle fika med farmor,
eller förbetala el för mamma,
hejdade alla mig.
De sa: "Jag har hört att du har 100 hönor. Bra gjort!"
Inte bara farfar berömde mig,
hela orten gjorde det.
En annan av mina hjältar är inte heller känd.
Han är en lokal bonde som jag nämnde tidigare.
En person som heter Howard Pauling.
Jag vill lyfta fram honom
för han lärde mig allt jag kan om att så vete,
korn, raps, att harva och vattna.
Men än viktigare, han lärde mig betydelsen
av det berömda citatet jag gillar att säga,
och citatet är:
"Drömmar blir inte av utan slit."
Åtta på kvällen säger han:
"Klockan är åtta. Ska du hem eller harva klart?"
Jag sa: "Vet du vad?
"Jag harvar klart."
För jag visste att varje timme jag jobbade
tjänade jag pengar och tog mig närmare min dröm.
Och den drömmen är än idag att köpa en egen gård.
Dagen då jag går ut med mina barn och blivande fru
och säger: "Fältet där borta
"vill jag så vete på, för det är min gård nu."
Det kommer att fullända min dröm.
En annan hjälte.
är faktiskt två hjältar som är här i kväll.
Mamma och pappa.
Mamma, du vet att jag älskar dig fast jag säger det här. Det är kul.
Mormor, tack för bilden. Skyll på mormor.
Skyll på mormor.
Mamma blänger på mig
för hon har en kanin mellan benen.
Jag är övertygad om att om mamma inte hade köpt de tre hönorna
skulle jag inte vara den jag är idag.
Så jag måste självklart tacka mamma,
för varje gång jag sa: "Jag har 400 hönor nu.
"Kan vi hämta 50 till imorgon?"
Du sa aldrig: "Inga fler hönor. Kom igen."
Hon sa: "Ja. Vilken tid ska vi åka?" För mamma trodde på mig.
Att jag skulle göra affärer. Det gjorde jag. Tjänade massor.
Tack igen.
Pappa kommer också att döda mig. Han hatar den här bilden.
Han lärde mig också saker.
En av dem är att inte ha den frisyren.
Jag tänker aldrig ha den, pappa. Oroa dig inte.
Jag måste tacka honom, för när jag behöver honom,
är han alltid där i telefonen eller hjälper mig
med att bygga trappor på helgen eller sätta in en ho till kalvarna
för att underlätta för mig och mitt team. Tack.
Jag tror att det är alla hjältar.
Det finns en till, eller hur?
Så klart. Den sista hjälten är Jeremy Clarkson.
Han måste väl vara med?
Karlen driver mig till vansinne.
Va?
- Vad menar du? - Vad har du gjort?
- Kört fram och tillbaka. - Så här?
Nej, jag körde fram och sen över, som så.
Vad sa jag i början?
Gör inte det. Men jag fattade inte varför.
Min skylt ska inte sättas upp där.
Vi ska ha en skylt med: "Gissa vem som sådde det här?"
"Jeremy. Kaleb."
Vad är det för fel?
Var åttonde rad lägger du in en avgränsning.
Dina avgränsningar hamnar överallt.
Här nere får du avgränsningar var tredje meter.
På den delen, inga alls.
När jag kommer för att vattna och gödsla,
hur ska jag veta var?
Gissa?
Jag vet inte vad jag gör där.
Jag gör om, eller är det för sent?
Det är för sent. Du är rätt körd.
Och du har inte sått rakt.
Vad menar du med att jag inte sått rakt?
Det är lika rakt som en rondell.
Ni ser? Han driver mig till vansinne, men jag måste tacka honom
för han bjöd in mig till en bransch jag aldrig trodde jag skulle jobba i.
Det är så klart TV-branschen.
Jag tror fast på att livet är en resa.
På den resan stöter man på hinder.
Som när jag vid 21 års ålder stötte på hindret att vara på TV.
Jag kunde ha gått runt det.
Men med denne mannens stöd
gick jag rakt genom det.
Vilket så klart lett mig hit.
Det här är min föreställning.
Varje bild på skärmen
har jag valt att visa.
Jag ville visa en bild av Jeremy.
Jag kollade igenom telefonen
och hittade den värsta bilden att visa.
Jag måste tacka honom för att jag förhoppningsvis lärt honom lantbruk.
Han kan säga: "Jag kan göra det själv."
Som med grisarna.
Men viktigast är allt han lärt mig om TV-branschen.
Man tror att det inte är så svårt.
Man dyker upp, två kameror dyker upp,
de filmar och så. Det är så mycket att tänka på.
Som var man står så alla där hemma kan se en,
men också att den man ska lära bli bonde
kan se en på ett säkert sätt.
Vänd aldrig ryggen till publiken.
Det är skrämmande.
För jag såg precis baken här.
Ingen vill se den! Nej?
Vi har en fin vänskap. Han är en bästa kompis.
Jag skulle till och med säga att jag älskar killen.
Bondtölp.
Han är en bra kille. Vi kan tacka honom för en sak till.
Han har gjort lantbruk populärt igen, eller hur?
Ja!
Nåt mer jag vill belysa är psykisk ohälsa i lantbruk,
som jag nämnde tidigare.
Jag har lite statistik åt er.
Nämligen att under 2021
begick 36 bönder självmord.
Trettiosex.
Varför? Jag tror det beror på många saker.
Att kassaflödet ser ut så här.
Att de inte vet om de kan betala mat och hyra.
Tillsammans med vädret, för det kan man inte påverka.
Men vad påverkar vädret? Kassaflödet.
Jag tycker verkligen
att alla borde besöka sina lokala lantbruksmöten.
Besöker alla här sina lokala möten?
Ja!
Anledningen till att man borde göra det är viktig,
det får bonden från gården under en viktig dag.
Så varje gång jag går, ser jag bonden le,
prata med vänner, grannar och familj.
De ser sina barn visa upp sina får eller tävla med sina ponnyer.
Det är en trevlig utflykt.
Att kliva in i sina gamla traktorer och aldrig le för det är så kallt.
Jag skulle le i Valtran eller Fendten
för de har värme.
Jag vill göra nåt särskilt i kväll,
och det är att hålla mitt eget lantbruksmöte
här och nu.
Vi ska kalla det Den stora rovan.
Det är ett traktorlopp.
Och jag tror vi har ett par speciella gäster här
för att delta i loppet.
Först vill jag tacka JB,
för min bättre hälft är besatt av dig. Förlåt.
Kan du komma upp? JB Gill, allihop!
Dilwyn, programmets veterinär.
Dilwyn, kom upp!
Och Lizzie, som är getexperten i säsong tre.
Så ja. Kom upp hit.
- Kom hit till mig. Hur är det? - Allt väl?
Dilwyn!
- Tack! Hur är det? - Bra.
KALEBS STORA ROVA
Okej.
Berätta. Jag har hört att du är bonde.
- Ja! - Vad har du? Alpackor?
JLS-STJÄRNA OCH BONDE
- Alpackor? - Vet inte.
Grisar, kalkoner.
Kalkoner? Vilken ras?
KellyBronze. De är bara bäst. Bäst för den bäste.
- Han kan det här. - Ja.
Tror du att du vinner? Det är traktorlopp.
- Det beror på traktorn. - Har du en favorit?
- Ja. - Vilken är din favorit?
- John Deere. - Okej.
Du är John Deere-föraren.
Ställ dig bakom John Deeren, tack.
Nu går vi till Dilwyn.
- Hej Dilwyn. Tillbaka igen? - Absolut.
VETERINÄR FRÅN CLARKSONS GÅRD
Jag ser mer av Delwyn än mina barn.
- Förmodligen. - Jag kan bara föreställa mig
räkningarna du skickar.
Tänk på en siffra och dubbla den.
Delwyn är programmets veterinär.
Tror du att du vinner?
- Jag är säker. - Har du en favorittraktor?
Jag växte upp med en Massey Ferguson.
Du får den röda. Det är en Case.
- Okej? - Den duger.
Kan du ställa dig vid Case-traktorn?
- Hej, Lizzie. - Hej.
- Be mig inte slakta getter. - Ingen kommentar.
GETRÅDGIVARE FRÅN CLARKSONS GÅRD
Jeremy har getter i säsong tre. Han älskar dem.
- Väldigt mycket. - Eller hur? Han är skum.
Väldigt skum. Han har 29 pojkgetter.
De genererar inga pengar. Han sa:
"Jag tror att jag kan hyra ut dem."
Det är väl vad han säger?
- Ja. - Jag sa: "Vad menar du?
"Det är förbjudet."
Han sa: "Nej! Jag hyr ut dem till bönder.
"De betar ställen dit traktorn inte når."
Okej. Han gjorde upp nåt med nån.
Personen sa: "Vänta.
"Du borde betala. Dina getter får mat."
- Det gick inte hem. - Inte sant?
- Han är en idiot. - Han lyssnar inte.
Är du nöjd med New Holland-traktorn?
- Jag har inget val. - Har du en favorit?
Jag är säker, så det är vilket som.
- Verkligen? - Ja.
En applåd för det. Grymt, eller hur?
Okej. Om ni kan ta upp era rattar, tack.
Okej. Vi räknar ner från tre. Sen börjar loppet.
Ni måste runt rondellen två gånger.
Ni måste över bron
och sen backa in traktorn i skjulet och parkera.
Jag sa inte att det skulle bli lätt.
På banan kan ni möta hinder. Ett är kor.
- Vi älskar kor, eller hur? - Ja!
Kör inte på korna.
Ni kan också se får på banan.
På turnén sa jag:
"Om ni kör på ett får så får ni en tia."
En 13-årig grabb deltog i loppet.
Från början av loppet försökte han inte vinna.
Han körde på vartenda får på banan.
Det kostade mig 50 pund, för vi hade fler än två.
Vi har bara två kvar.
Men om ni kör på ett får ska jag vara snäll. Ni får tio poäng.
Är ni klara?
- Ja! - Är ni redo för det här?
- Ja! - Klara?
Tre, två, ett, kör!
De börjar hårt.
En liten olycka. Vi är inte försäkrade.
Bra räddat.
- Vad händer, Lizzie? - Jag vet. Jag kan inte.
Nej!
Okej. Framåt. Vet du vad... Nej!
Du ska dit.
Okej. Runt rondellen.
Det är faktiskt rätt svårt.
Se hur de koncentrerar sig.
- Så ja. - Nej!
Lizzie, du körde på kon mitt i rondellen.
Jag vet, förlåt.
Framåt. Så ja.
Bra gjort. Bakom.
- Lizzie. Har du druckit? - Ja.
Har du?
Kör aldrig full.
Vänta.
Casen... Dilwyn leder. Du måste backa in i skjulet.
- Kom igen, JB. Du måste över bron. - Nej.
- Kom igen, Lizzie. - Jag kan inte. Nej.
JB klarade det!
Utplånade fåret totalt.
Bra gjort.
- Det är okej. - Hur går det?
Jag är nära.
Det här är fantastiskt. Han kör in i den!
Gillar du inte JLS?
Vad händer? Det är riktigt bra.
Tillbaka nu.
Nej.
Kom och stå här. Bra.
Vi har några diplom, för det här är allvar.
Okej. Vi börjar från tredje plats.
- Dilwyn. - Så ja.
Vad tyckte du om loppet?
Det gick bra tills jag skulle backa.
Det gjorde det.
Det var det mest intensiva lopp jag nånsin sett.
Jag var så uppe i det. Sen, plötsligt,
ledde JB och du körde in i honom.
REPRIS
Vad händer?
- Här är ditt diplom. - Tack.
- En applåd! - Tack.
Tufft i början. Hur många har du druckit i kväll?
- Bara två. - Bara två?
- Ja. - Kör aldrig full, nånsin.
Du körde av scenen.
REPRIS
-Tre gånger. - Jag övade på att backa.
Tack för att du fångade den.
För de kostar 300 pund
på Amazon.
Du kom på andra plats. Bra gjort.
- Tack. - En applåd!
Du ägde verkligen.
Förlåt, Taya. Lyssna, kompis.
Jag säger "kompis". Vi är bästa kompisar.
Bästa kompisar.
Hur som helst. På första plats har vi JB. Tack!
REPRIS
Tack så mycket.
Efter det borde vi väl ha
en fest för unga bönder?
- Ja! - Ja?
Nån som gillar potatiskrig?
- Ja! - Ja?
När jag hyrde teatern
stod det tyvärr i kontraktet:
"Potatiskrig ej tillåtna." När jag tänker efter
garanterar jag att om vi hade det, skulle jag träffa ljuskronan
och behöva betala för den.
Därför gör vi inte det.
Men alla har väl hört talas om det berömda bandet The Wurzels?
- Ja! - Ja?
Känner alla till deras berömda låt
som heter I've Got a Brand New Combine Harvester?
Ja!
Vill nån sjunga allsång med mig...
- ...och er? Ja? - Ja!
Om vi...
Varför inte ha allsång med mig, er
och The Wurzels?
- Hej! - Tack!
- Tack. - Alla redo?
- Ja! - Musik!
ALLSÅNG
En applåd till! The Wurzels!
Jag är så uppspelt!
Jag vill säga en sak till och det är: Tack för att ni kom.
Det har varit ett nöje att vara här!
Och kom ihåg att drömmar blir inte av utan slit.
Tack så mycket!
Tack!
Sofia McConnochie
Kreativ ledare Monika Andersson