Ce frumos!
California!
Sunt foarte bucuroasă, fiindcă vine José!
Mi-e prieten foarte bun, e un chef incredibil
și totul e distractiv cu el.
Amândurora ne place să hrănim mulți oameni într-un grup mare.
Va veni la mine și vom pregăti o masă festivă
pentru a mulțumi echipei pentru efortul depus la emisiune.
Echipa e motorul care susține producția. Nu te descurci fără echipă.
Mulți membri ai echipei nu sunt din zonă.
Vreau să le ofer delicatese locale, incredibilele fructe de mare și vin local.
Avem un vin delicios, Jonata, al unui mic producător.
Podgoria e la o oră de mine, spre nord, așa că merg să iau câteva sticle.
Apoi mă întorc și o să gătesc cu José.
Ne place! O să ne distrăm.
- Bună! Surpriză! - Surpriză!
Ți-am zis că mă întorc, dar nu și de ce.
- Mă bucur să te văd! Mersi de vizită! - Mulțumim.
Voi pregăti o masă festivă și vreau să iau niște vin.
- Super! Hai să vedem! - Mulțumesc.
Nu e un loc de muncă rău!
Între rândurile de viță-de-vie descoperi frumuseți.
Iar când privești în jur, e o panoramă spectaculoasă.
Așa e. Santa Rita Hills.
Aici sunt struguri Pinot Noir, de pe dealurile acelea.
- Minunat! Îi culegeți manual? - Da, sunt culeși manual.
- Încet, cu dragoste. - N-am mai mâncat struguri din vie.
- Nu? Îți dau un ciorchine. - Doamne, e grozav!
Sunt aromați, coaja nu e foarte aspră.
Pinot Noir o duce bine într-un climat temperat.
Asta îmi place la zona aceasta.
Eu cultiv multe fructe.
E la fel unde e mai răcoare și umbră dimineața.
Când sunt în soare, înmagazinează zahăr și aciditate.
- Când muști, simți o explozie de arome. - Da.
- Da, natura face asta! - Sută la sută! Și e minunat.
Oricât de complex e vinul, se obține printr-un proces simplu și organic,
cultivare și fermentare.
Cultivarea înseamnă să așteptăm să se coacă.
- Apasă-i! - Fac antrenament!
- Da! - Muncesc pentru vin!
Categoric!
- Aici e locul în care mă simt bine. - E frumos.
Ia te uită! Să înceapă distracția!
Ăsta e un Sangiovese din 2023.
- Ce culoare are! - Lumea îl savurează.
Dacă știi că-ți place sau nu-ți place un vin, știi mai multe ca oricine.
Ce-mi place!
Va fi perfect pentru masa noastră.
CU DRAGOSTE, MEGHAN
Vine José. Îl iubesc pe José Andrés!
Are o personalitate puternică, e un chef uriaș, extraordinar!
Și cu un suflet mare.
Facem o masă festivă.
Fac niște espresso și cafea cu lapte. Și i-ar plăcea ceva produse de patiserie.
Mă bucur să-l văd pe José. Lucrăm împreună de câțiva ani.
Fundația noastră colaborează cu fundația lui, World Central Kitchen.
URAGANUL DORIAN
Merge în zone calamitate, hrănește și îngrijește oameni.
KIEV
De multe ori nu dai de el, merge acolo unde e nevoie de el.
E o bucurie când poate veni în vizită.
Cred că o să-i placă astea!
Aceste produse de patiserie sunt din locul meu preferat din San Fernando.
Sunt o combinație de croasant cu churro,
umplute cu cremă de vanilie sau de ciocolată.
Cum să nu-ți placă?
Delicios! E foarte bun!
Chiar dacă nu ai timp de platou, poți să le prezinți frumos.
Puteți încălzi laptele. Eu ador să-l spumez.
Presar zahăr cu scorțișoară deasupra.
Ce bine arată!
Îl înțeleg pe José.
Te-am auzit!
Doamne!
- Bună! Uită-te la tine! - Mă bucur să te văd!
CHEF, PATRON RESTAURANT
- Și eu! - Doamne, ce-i asta?
Nu-mi place să vin cu bucățele de brânză.
- Evident! - Așa că vin cu un calup de brânză.
Asta are o poveste interesantă.
Iar ăsta e pentru sport.
- E perfect pentru Archie! - Jamón ibérico!
- Mă bucur! - Trebuia să aduc!
- Va fi grozav! - Uită-te! E gata să fie servit.
Iar brânza asta... Mama mea, Marisa, adora brânza cu mucegai.
Ea nu mai e printre noi.
Într-o zi mi-am zis să fac în cinstea ei o brânză cu mucegai.
- Minunat! - Cel mai bun cadou pentru mama.
- Tu o să mănânci azi! - Abia aștept!
Bun, avem cafea aici!
- Ce ai presărat deasupra? - Am zis să arate bine.
- E foarte drăguț! - E zahăr cu scorțișoară.
- O pun pe Instagram! Cum arată! - Tare!
Uită-te la ea!
Îmi place!
Am auzit că-ți plac foitajele cu cremă de vanilie.
- Sunt grozave, de la o patiserie locală. - Sunt ca în Spania, avem și noi.
Sunt ca o combinație de churro cu croasant care s-au contopit...
Ce-ți face familia? Cum sunt fetele?
Familia e foarte bine. Merg peste tot în lume.
Doamne!
Nu-mi place să fiu adult.
Fiindcă sunt adult, copiii nu mai sunt lângă mine.
- Nu mi-e bine. - E-n regulă.
Trebuie să mă pregătesc! Copiii au 3 și 5 ani și-ncerc să nu plâng.
Deja au atât?
Poți să crezi? Tocmai se născuse Lili când ai fost la noi. Ce ne-am distrat!
Mă bucur că ești în siguranță făcând ceea ce faci.
Mereu mergi unde lumea are nevoie de iubire, sprijin și mâncare.
- Vreau să fii bine. - De-asta avem asemenea momente.
Aceste momente ne încarcă, să putem merge mai departe.
- Avem nevoie de ele. Prieteni, familie... - Îmi place.
Acestea fiind spuse, gătim pentru echipă!
Facem o masă festivă cu cele mai bune fructe de mare și vinuri din zonă.
Super!
Mesele pentru personal sunt o parte importantă a culturii unui restaurant.
- Mesele în familie. - Sunt cele mai bune.
- Mai bune decât ce e în meniu. - Adesea.
Sunt gătite cu drag și pentru comunitate. Așadar...
- La treabă! Avem multă brânză. - Da, și jambon.
Echipă, ce mai faceți?
Cui îi place brânza?
Vă place brânza cu jambon? Bine!
- Dă-mi cuțitul! - Ia te uită!
Iar mașinăria asta...
- E pentru jambon! - Facem așa.
- Da, e pentru jambon. - Doamne!
- Ajută-mă! - Da!
E ca o stație spațială pentru jambon.
Așa...
- Acum, jambonul va sta ferm... - E asigurat!
- Și... - Ca să-l tai.
Jambonul e pregătit!
Așa!
Toată lumea ar trebui să aibă așa ceva acasă!
Crezi?
Poți tăia jambonul cu orice cuțit, dar cea mai bună e o lamă foarte...
- Vezi? - E flexibilă.
Se mișcă elegant, face valuri pe jambon.
Pui muzică... E ca o vioară!
- Îmi place! - Poftim!
- Mersi! O să stau aici... - O să tai o bucățică.
Uite, vezi?
Grăsimea asta se păstrează, o poți folosi la ouă jumări,
o poți folosi la supă, poți face orice cu ea.
Feliile trebuie să fie foarte subțiri.
Șoptește!
Toate ghindele mâncate de jambonul ăsta,
toată pădurea în care a trăit porcul ăsta...
Noroc!
Bun!
Primul fel e gata.
- Din ce zonă a Spaniei ești? - Am crescut în Barcelona.
Așa!
- Dar m-am născut în Asturia. - În Asturia!
- O regiune mică și verde. - Am stat și eu în Spania.
- Știu. - Dar am stat mai mult în Argentina.
Nu vorbesc în spaniolă fiindcă am accent argentinian.
- Vorbește în spaniolă. - E sâsâit.
- Zi: „Hola, José. Como estás?” - Hola, José. Como estás?
- Todo bien? Mirá vos. - Da!
Apoi am stat în Spania și m-am ales cu acel sâsâit.
Dacă ai fost impresionat, ascultă. Hola, de dónde sos y cuándo llegaste?
Gracias!
Nu știu... E haios.
- Ai un accent foarte bun! - Gracias!
- Câtă brânză! - E multă brânză.
Dar și echipa e mare!
Bun! Tai aici...
E densă!
Ia uită-te!
Arată superb!
Ascultă... Dacă tot avem acest delicios nor prăjit...
- Da? - Uită-te aici!
În viață nu e bine să irosești niciun moment.
Stai așa...
- Da? - Doamne, e plin cu cremă!
Ți-am zis!
Stai un pic! O să pun puțină...
Doamna mea,
aceasta e...
- O îmbucătură din rai! - ...o bunătate cu brânză cu mucegai!
Eu nu sunt așa sofisticat.
Mi-ai spus că facem mâncare pentru echipă. Noi mâncăm. Voi de ce nu mâncați?
El se implică.
- Super! - E delicios!
Cel mai bun mod de a găti e prin asociere.
Ai croasantul și ai brânza.
Le-ai asociat și gata! Ai un fel grozav. Nu-i nevoie să te complici, merge așa.
Nu doar că merge, dar e minunat.
Pentru petrecere ce faci cu brânza?
- Ai ardei piquillo? - Da.
- O facem cu ardei piquillo! - Brânză cu mucegai cu ardei piquillo!
- Avem felul al doilea. - Punem asta în meniu.
Am și niște vin pentru petrecere. Putem degusta cât gătim.
Avem multe opțiuni!
- Astea-s vinuri? - E o podgorie la 45 de minute.
- Valea Santa Ynez. - Da. Sunt foarte bune.
Lucrează cu grijă, știu că-ți place asta. Și e ceva local.
Să sărbătorim prezentul!
Pentru asta avem fructe de mare în frigider.
Bine!
Știu, sunt multe!
Arici-de-mare!
- Niște creaturi fascinante! - Sunt fascinanți! Uită-te!
Da!
Ce mai avem? Văd stridii.
- Da! - Bun!
Avem homari!
Ia uită-te la ei! Sunt incredibili!
Și calamari! Azi facem un meniu vegetarian.
- Pe bune? - Exact!
Îmi place calamarul. Așa calamar trebuie să vedem în toată America.
Ce facem cu ele? Avem stridii...
Stridiile... Lăsăm câteva crude, trebuie. Dar avem grătar în spate, nu?
- Le facem la grătar! - Da!
Bun! Apoi preparăm uni, partea comestibilă a aricilor-de-mare.
Da. Și apoi, paella.
Facem paella când avem urgențe. Paella tradițională din Spania e grozavă.
Într-un vas mare, ca să putem hrăni lumea.
E simplu!
Paella cu mulțimea noastră de fructe de mare!
- Uită-te și tu la calitatea lor! - Sunt grozave.
Sunt de o calitate extraordinară!
Gustă vinul ăsta roșu!
- E grozav! - E bun, nu-i așa?
Avem mult de gătit și de degustat.
- E un început bun. Abia aștept! - Și eu!
- Le ador! Dar mai important... - Ce privire!
- Mă bucur că sunt aici. - Și eu mă bucur că ești! O să ne distrăm!
- E bun. - E foarte bun!
Bun, să facem uni!
Am luat aricii-de-mare din port. Am vorbit cu Stephanie.
- Doamne, Stephanie! E cea mai tare! - E grozavă!
Are o afacere sustenabilă, nu pescuiește în exces. Minunat!
ARICI-DE-MARE DIN SANTA BARBARA
- Bună! - Bună!
- Stephanie? Sunt Meghan. Încântată! - Asemenea!
PESCAR COMERCIAL
- Mulțumesc! Abia aștept! - Și eu vreau să-ți arăt ce facem.
- Aș vrea să văd ce ai. - Îi ținem aici, în coșul ăsta.
Doamne, sunt imenși! Ce tare!
- Parcă dau petrecere. - Dau petrecere!
- Vrei să-ți arăt cum se desfac? - Da, te rog.
- Ce tare! De cât timp faci asta? - De aproape 20 de ani.
Grozav!
Așa stă pe stânci, pe recif.
Mai iau unul.
Aici e gura. Se numește „lanterna lui Aristotel”.
- Serios? - Da.
E interesant. Aristotel a scris o carte, Istoria animalelor.
L-a descris ca pe un felinar din os. Era singura sursă de lumină pe atunci.
- Ce interesant! - Așa i-a rămas numele.
Ca să-l desfaci, există o unealtă.
E proaspăt!
- Se mișcă! - Se desface pe la gură.
Practic, pui unealta și strângi tare.
Încă mișcă. E reflexul nervilor.
Dar nu simte nimic, nu are cortex. Asta e lanterna lui Aristotel.
Vai de mine! Chiar nu simte nimic?
Nu simte durere. Nu are fiziologia necesară pentru durere.
L-am desfăcut. Aici are... Eu le zic măruntaie.
Dacă vrei, se pot mânca.
Dar e mai estetic dacă le scoți. Folosesc penseta, dar poți și cu degetele.
Uneori mai rămân resturi sau nisip.
Eu le spăl cu apă sărată și le clătesc.
- Apoi scoți icrele. - Da.
- Sunt atât de bune! - Da, sunt bune!
Vrea cineva să guste? Vrei, Bianca?
Nu sunt delicioase?
- E de vis! - Nu-i așa?
Sunt subiectivă, dar cei din Santa Barbara sunt cei mai buni.
Au o anume particularitate. Nutrienții, temperatura apei, hrana lor...
- E o perfectă... - ...combinație.
- Faci asta de 20 de ani? - Aproape 20 de ani.
Ce presupune? Ieși în larg zilnic... Nu intră singuri în coș.
- Aș vrea eu! Să sară în barcă! - Cum ar fi?
Cobor în apă în costum de scafandru.
Am o greblă, nu-i adun cu mâna. Îi iau unul câte unul cu grebla.
Incredibil! E de înțeles de ce sunt mai scumpi.
- Rigurozitatea și efortul... - Câtă muncă e!
Pentru petrecere cred că vreau 25.
- Sigur! - Grozav!
Chiar și cei care nu sunt fani fructe de mare sunt impresionați.
Sunt sigură!
O să capăt o reputație bună în cartier.
- De acord! - Sau pe mare?
Așa...
- Te pun la muncă! - Da!
Sunt recunoscătoare! Mulțumesc foarte mult!
Minunat! Grozav!
Sunt o fată cu o geacă și cu arici-de-mare!
Ai chemat-o pe Stephanie?
- Da! - Vine sigur?
- Sigur! - Super!
- Hai să ne apucăm de uni. - Bine.
Ea a făcut așa.
Doamne, ce hotărâtă ești!
Ia te uită!
- Nu l-am desfăcut pe la mijloc. - E foarte bine!
Dar l-am desfăcut! Asta e lanterna lui Aristotel.
Doamne, ai făcut un curs de biologie marină cu Stephanie!
Doar am stat de vorbă cu ea.
Extraordinar! Eu fac așa.
Înțep și apoi îndrept foarfeca și tai chiar pe margine.
Dacă asta ar fi planeta Terra,
începi să tai chiar la orizont.
- Îmi place imaginea. - Așadar...
Și e mai estetic.
Uite! Și acum bați la ușă.
„Ariciule-de-mare, mă lași să intru în lumea ta?”
Zice: „Da, José, fiindcă-mi place Meghan și îmi placi și tu.”
- Și apoi lanterna lui Aristotel... - Lanterna!
Și iată!
- E foarte elegant. - Un arici-de-mare perfect tăiat!
Dă-mi două lingurițe.
Așa! Astea sunt gonadele.
Gonadele sunt organele reproductive ale ariciului-de-mare.
Trebuie să se reproducă și să-i mâncăm.
Partea asta din poveste cred că ar putea fi eliminată.
Bine, nu se reproduc. Dar sunt dulci.
Una aici, una acolo.
Puțină limetă...
- Și apoi... Îmi plac naturale... - De ce limetă și nu lămâie?
Lămâia nu mi-a spus nimic, iar limeta...
- Ți-a spus. - Mi-a tras cu ochiul.
„José, ia-mă pe mine!” Am luat-o fiindcă mi-a vorbit.
Super! Îmi place!
Coajă de limetă...
Și acum... Stai!
Așa!
Nu mă așteptam!
- Pe pâine prăjită sau așa, simplu? - Simplu!
Arată bine.
- În regulă! Gustăm? - Simplu! Da!
Asta înseamnă să gătești! Faci asocieri.
E un preparat excepțional!
- Cel mai simplu... - E gata preparat!
Să-i desfacem și pe restul!
Te descurci foarte bine!
Mulțumesc!
Cu plăcere!
Priviți-ne mâinile! Ne pătează aricii pielea.
Interesant, parcă ar fi iod! E o culoare intensă.
Niște sare...
Facem așa și e curat!
- Continuă! Merge bine. - Mersi!
- Ești angajată. - Da? La care restaurant?
- În care din multitudinea de locuri? - „Localul cu uni al lui Meghan și José.”
José și Meg! Unicii!
Hai să-i terminăm!
În regulă! Uite!
Bun! Niște limetă deasupra...
- Nu prea mult! Cantitatea potrivită. - Un strop.
Un strop!
Ulei, cum spuneam.
Iar acum, asta! Ocupă-te tu.
- Poftim! - Coajă de limetă!
Minunat!
Niște sare și gata!
Minunat!
Am terminat un preparat. Următorul!
Ne apucăm de paella.
- Dar putem să gustăm ceva între timp. - Ce să gustăm?
Am niște pâine prăjită și anșoa din frigider.
Ia uite! Le putem pregăti împreună?
- Da. - Deci vrei boquerones.
Știi diferența dintre boquerones și anșoa?
- Nu. - E același pește. E boquerón în oțet.
Anșoa e același pește, dar pus în sare.
Habar n-aveam.
Asta e diferența. Același pește, două moduri de preparare.
Am înțeles.
Roșia e perfectă aici.
Frumos!
Asta se numește „timp de tapa”.
- Tapa! - E timpul de tapa!
Ador tapa!
Sunt atât de inocenți! Sunt cât o îmbucătură.
Îmi place!
Doamne... Pun mult anșoa. Îmi plac boquerones.
- Multora nu le place anșoa. - Știi de ce nu le place?
- De ce? - Fiindcă n-au mâncat un anșoa bun.
Poate. Au o reputație proastă. E un ingredient modest, dar incredibil.
Gata!
- Timp de tapa! - Timp de tapa!
- Salut! E foarte bun! - Foarte bun!
Cred că adăugăm asta în meniu.
- Facem supa pentru paella. - Fii atentă! Avem două oale.
Într-una fierbe apa. În cealaltă punem ulei.
Tigaia asta ai pus-o mai devreme și a stat la foc mic.
E multă ceapă și mult usturoi.
- Sunt căței întregi. - Și roșii.
- Frunză de dafin... - Și pimentón. Boia.
Astea vor aromatiza supa.
Vezi ăsta?
Ai putea spune să dezosăm peștele și să folosim carnea.
Dar vreau o supă ca lumea. Pun peștele întreg.
- Serios? Îl pui așa, întreg! - Da!
Nu-i nevoie să fie cel mai scump pește, dar supa bună de pește se obține doar...
- Dintr-un pește bun. - Asta e!
Homarii! Hai aici, drăguță!
I-a zis „drăguță”!
Stai acolo.
Trebuie să fim atenți. Nu degeaba le zice homari spinoși.
Sunt foarte spinoși!
Acum tăiem capul la mijloc.
Îl punem aici. Apoi tăiem invers.
Și iată homarul tăiat în două!
Bravo!
Te simți bine?
Sunt bine. Mă descurc. Dacă e pește, mă descurc.
Nu știu când...
Ascultă, până la urmă...
- E lanțul trofic. - Da, e lanțul trofic.
Tai medalioanele în două. Vezi?
- Știi cine nu mănâncă homar? - Cine?
- Soțul meu. - Nu te cred!
Și te-ai măritat?
Punem astea deoparte, pentru mai târziu.
Avem capete peste tot!
În oala cu ulei vom sota capetele de homar.
Bine.
De ce facem asta? Vor da un plus de aromă preparatului.
- De la carapace. - Încă o dată...
Supa e cea mai importantă când faci paella.
Baza oricărui lucru e cea mai importantă.
Lumea întreabă de ce plătește sosul în plus.
Știți ce intră într-un sos? Câtă iubire și câte ingrediente intră într-un sos?
- A pornit hota! - Salut, prietene!
Îmi plac aparatele care prind singure viață.
N-ai ce să faci!
Bun! Cred că ceapa s-a făcut. Dă-mi voie aici.
Iau ceapa cu roșii și o torn aici.
- Înmoi arsurile sau... - Se poate. Sau poți face așa. Uite!
- Sigur! - Nu ne complicăm.
Foarte isteț!
Avem aroma pe care o doream.
Doamne, ce bunătate va ieși! Continuă, iubire!
Luăm polonicul și vom scoate spuma.
- Luăm spuma! Ca atunci când facem gem. - E la fel.
Acum va fierbe la foc mic, o lăsăm 40 de minute.
Va fi delicioasă!
Ultimul ingredient pentru paella e calamarul.
Da, calamarul.
Ca pregătire, smulgi tentaculele și le separi de corp.
Da. Eu sunt fascinat de calamari.
- Ești... - Uite ce am făcut!
- Cerneala! - Am spart punga cu cerneală.
Îmi plac pastele cu cerneală de calamar,
dar nu m-am întrebat niciodată cum ajunge cerneala în ele.
Punga cu cerneală e aici.
Din cerneala asta poți face un sos extraordinar.
Nu se aruncă, e aur curat!
- E șofranul din mare. - E șofranul din mare!
Cerneala e foarte aromată. Minunat, te descurci grozav!
Mulțumesc!
Nu irosim nimic. Vom folosi cerneala în supă.
Îl tăiem așa, în formă de triunghi. Uite!
- Da. - Vezi?
- Astea merg în paella. - Da.
- Am muncit mult! - Uită-te la mâinile mele!
- Cerneală și uni! - Ce de culori!
Supa din fructe de mare e pe foc. Avem calamarul tăiat triunghiular.
Avem medalioanele de homar.
Luăm toate bunătățile astea și mergem afară.
- La grătar! - La grătar!
- Du-mă acasă! - Să mergem!
- Să mergem la grătar! - Bine!
E aproape perfect.
E minunat!
Ești gata să facem paella?
Da! N-am mai făcut... Am mai făcut paella, dar nu ca la carte.
În dicționar scrie că tot ce faci în vasul de paella e paella.
- Dar cei din Valencia... - O fac foarte exact.
- Nu vrei să știi! - Se vor supăra?
Se vor bucura, fiindcă va fi grozavă.
- Avem homari, avem calamar... - Doamne!
Sotăm calamarul.
Așa! Împrăștie-i.
- Vor sări. Se bucură că sunt în tigaie. - Serios?
Uleiul e foarte important.
Ce faci când vine lumea în restaurant și cere ceva fără ulei?
Sun la urgențe. „Urgențele? Oamenii ăștia nu vor ulei.”
Vii la un restaurant cu specific spaniol și nu vrei ulei și usturoi? Cine te crezi?
Acum presărăm niște șofran.
- Delicios! - Puțin șofran...
- Ăsta va aromatiza paella. - Deja se simte mirosul.
Acum punem pimentón, boia spaniolă.
Am pus ardei uscat, adaug roșii.
Adună totul în mijloc, ca să nu se ardă pe margine.
- Te descurci grozav. - Mulțumesc.
Și dacă mi-ai dat un pahar cu vin...
Ca să nu se ardă!
Așa mai merge!
- Cum miroase! - Unii pun orezul aici.
Și îl sotează.
Bine. Tu cum faci?
Pentru cei de acasă e mai ușor să pună supa.
- Când fierbe, adăugăm orezul. - Punem orezul! Da.
Asta le recomand celor care n-au mai făcut.
- Mă retrag. - Aici e supa.
- Ce frumos! - Vom pune mult orez aici.
Apa se va evapora.
Orezul e ca un burete care absoarbe...
- Aromele! - ...toate aromele din supă.
La paella contează orezul.
Lumea crede că vedeta preparatului e cel mai scump ingredient.
Dar vedeta e orezul. Restul ingredientelor au roluri secundare.
- Orezul iese în evidență. - Da.
Bun, a dat în clocot. Acum punem orezul.
Peste tot.
Parcă asta ai făcut toată viața!
O să deschidem un chioșc cu paella și uni.
Acum nu mai amestecăm. Lichidul va scădea.
Avem 15 minute. Ce facem?
- Stridii la grătar! - Bingo!
Așadar avem stridii Morro Bay din Pacific!
Unele din cele mai bune stridii. Astea sunt pentru noi.
Când e gata toată lumea, mai facem.
- Ia niște unt și pune-l deasupra. - Bine.
- Pe fiecare? - Da.
Orice e mai bun cu unt.
- Stai puțin... - Mai mult? Asta voiai?
Poți pune unt? Adică...
- Am vrut să fiu delicată. - Prea delicată!
- Cred că le pun pe margini. - Bine.
- Doamne! - Focul vrea să danseze cu tine!
Ce face focul? Vrea să se joace! „Vreau să mă joc cu Meghan!”
Face: „Bună!”
Acum punem piper negru.
Puțin macis...
Și apoi niște pimentón. Asta e combinația dintre Spania și America.
Nu trebuie să le lăsăm prea mult.
- Imediat clocotesc. - Asta...
- Da! - Le luăm.
Da. Așa.
- Superb! - Gustă!
Nu există ceva mai simplu, nu?
Trebuie să gustați!
Dumnezeule! E o stridie incredibilă!
Bun, hai la paella!
Acum pun capetele invers.
Bine.
Homarii se vor găti perfect.
Căldura orezului îi va găti perfect.
Acum ajută-mă să pun pe margini...
- Să pun... - ...homarul.
Și medalioanele? Punem tot? Bine.
Eu nu gătesc niciodată atât de mult. E bine să nu fii stresat.
Dacă gazda sau cheful sunt stresați, toți sunt.
Nu sunt stresat. Cine zice asta?
- Asta zic... - Sunt calm și stăpân pe situație!
O să fierb prea mult orezul. Nu sunt stresat!
- Sunt foarte relaxat. - Liniștește-te.
Inspiră!
Ia uită-te!
- E fierbinte! - Doamne!
Așa! S-a făcut cald. Îmi era frig.
Opresc focul. E gata. Uită-te la ea!
- Superbă! - E gata.
Incredibilă!
Tânără Jedi, ai înțeles. Ești pregătită.
Echipei o să-i placă mult!
- Bun, să punem masa și să ne pregătim! - Hai!
E frig aici!
- Bună! - Minunatul jambon!
Jambonul!
Avem ardeii cu brânză cu mucegai.
- Minunat! - Presar ulei pe ardeii piquillo.
- Frumos! - Da!
Aprind lumânări?
Arată minunat!
- Meghan, vino să vezi! - Ce-i asta?
- Porrón. - Porrón?
E din Catalonia.
E perfect pentru mesele lungi, cu mulți oameni.
Îl umpli, de regulă cu vin spumant.
În Catalonia se pune cava. Și uite!
Nu mă așteptam la asta!
- Bate vântul. - Bate vântul!
Așa se bea. Și se trece de la unul la altul.
- Doamne! - Nu te pun să bei!
Trebuie să te joci cu vântul. Din ce parte bate?
Au sosit stridiile! Stridii cu unt.
Fantastic!
Uită-te la platourile astea! Arată superb!
Minunat!
Poate veni echipa!
Haideți!
Bună!
Mă bucur că ești aici! Mulțumesc că ați venit.
Haideți, oameni buni! Hai, echipa! E invitată toată lumea.
Ce vreți să beți? Șampanie? Vin?
- Mulțumesc! - Cu plăcere.
Bine... Chiar faci asta?
Un profesionist!
- Hai că poți! - Trebuie! Te rog!
- Bravo! - Hai!
Folosește-te de gravitație! Mai sus!
- Foarte bine! - Ce tare!
Mâncați! Serviți-vă! E multă mâncare.
E foarte bună.
Vrei să împărțim ăsta?
Toți vor uni!
Noroc!
Cine vrea ceva? Haideți!
- Nu-i așa că e bună? - E cremoasă.
Da! Îmi place asta.
Vreau să știți că timp de două sezoane ați fost o echipă minunată, incredibilă.
Sper că știți că înțeleg că munciți din greu.
Cu José vorbeam despre mesele de familie din restaurant,
cum echipa mănâncă și muncește împreună.
Asta am făcut și noi. Vă mulțumesc! Vă suntem recunoscători! Mulțumim!
Și mulțumesc, José!
- Acum poți mânca? - Bine! Îmi dai mie camera?
- O iei tu? - Trebuie să ia o pauză, să mănânce!
Pe umăr!
- O să focalizez! Focalizez! - Focalizează!
Focalizez!
- E bine? - Doamne!
Hai, oameni buni!
Doamne!
Când vedeți o emisiune grozavă la TV, ei sunt oamenii care fac totul posibil.
Cei ca mine o defocalizează.
Bună, Meghan! Stai să focalizez pe tine!
Bine.
Meghan e aici!
PENTRU REȚETE ȘI NU NUMAI
Subtitrarea: Corina Negreanu