Vackert.
Kalifornien.
Jag är så glad, för José kommer.
Han är en kär vän, en otrolig kock och han gör allting roligt.
Vi båda älskar att servera mat till många i en stor grupp.
Han kommer över och vi ska skapa en festmåltid
för att tacka filmteamet för deras hårda jobb.
Filmteamet är produktionens hjärta.
Det funkar inte utan dem.
Många i vårt team kommer inte härifrån.
Jag vill bjuda på lokala delikatesser som de otroliga skaldjuren och vinet härifrån.
Det finns ett jättegott vin som görs av en liten producent, Jonata.
De finns en timme norrut.
Så jag ska åka dit och köpa några fina flaskor.
Sen kommer vi tillbaka hit och lagar mat med José.
Underbart. Det kommer att bli så kul.
Hallå där! Överraskning!
Jag sa ju att jag skulle komma tillbaka.
- Kul att ses. Tack för besöket. - Tack för inbjudan.
Jag ska laga en festmåltid och skulle behöva lite vin.
- Toppen. Vi tar en titt. - Tack.
Inget dåligt ställe att jobba på.
I var och en av de här raderna gör man nya upptäckter.
Men när man zoomar ut är det helt enkelt spektakulärt.
Ja. Santa Rita Hills.
Det här är Pinot noir från de kullarna.
Härligt. Plockar ni allt för hand?
Ja, allt plockas för hand. Långsamt och omsorgsfullt.
- Jag har aldrig ätit från rankan. - Du ska få en klase.
Jösses, så häftigt!
Smaken är bra. Skalet är inte så tjockt.
Pinot noir trivs där det är svalt eller ljummet.
Det är det som är så bra här.
Jag odlar mycket frukt.
Det är samma sak när det är kyligt och mulet på morgonen.
Sen kommer solskenet och då fångas sötman och syran.
När man tar en tugga så exploderar smakerna.
- Ja, precis. - Det är naturens verk.
Hundra procent naturen.
Och det är så fint, för vin må vara komplext,
men hela processen är organisk och väldigt enkel
med odling och sen jäsning.
Odling är bara väntan på att frukten ska mogna.
- Pressa ända ner. - Det är ett träningspass.
- Absolut. - Vi gör oss förtjänta av vinet.
- Det här är min lyckliga plats. - Det är vackert.
Du behöver inte övertala mig att ha kul.
Det här är en Sangiovese från 2023.
- Vilken färg. - Huvudsaken är att folk gillar det.
Vet man om man gillar ett vin eller inte så vet man mer än alla andra.
Det var bra sagt.
Det här kommer att passa så bra till maten vi ska äta.
José är på väg. Jag älskar José Andres, en stor personlighet.
En otrolig, fantastisk kock med ett stort hjärta.
Vi ska ha fest.
Vi gör espresso. En café con leche och några bakverk som han nog gillar.
Det blir så kul att ses.
Vi har jobbat ihop i flera år
eftersom vår stiftelse jobbar med World Central Kitchen,
Josés stiftelse som hjälper till vid kriser
och ser till att folk får mat och omvårdnad.
Han är alltid ute i obygden, han åker dit han behövs mest.
Det är så kul när han har tid att umgås.
Han gillar nog de här. Oj.
De här kommer från ett av mina favoritställen i dalen.
Det är som om en croissant träffade en churro
och fyllde sig med vaniljkräm eller choklad.
Man måste älska det.
Mums. Så himla gott!
Hinner du inte göra nåt stort så kan du lägga upp det fint.
Värm lite mjölk. Jag brukar skumma den också.
Lite kanelsocker ovanpå.
Är det inte gulligt?
Nu hör jag José.
- Jag hör dig. Kära hjärtanes. - Hej!
- Där är du ju. - Det är så roligt att ses.
- Så roligt. - Oj, vad har du med dig?
Jag gillar inte att ta med små bitar ost.
- Tydligen inte. - Så jag tog med en hel ost.
Den här har en fantastisk historia.
Och den här är för sport.
- Ja, perfekt för Archie. - Jamon ibérico.
- Spännande. - Jag måste ta med ibérico.
Det här blir fantastiskt.
Titta. Redo att ätas.
Och osten. Det här är min mamma, Marisa. Hon älskade blåmögelost.
Hon är inte med oss längre,
men jag ville göra en blå ost till hennes ära.
- Underbart. - Den bästa presenten till mamma.
- Du ska få smaka idag. - Härligt.
Jag har gjort kaffe åt oss.
- Vad är det på kaffet? - Jag ville pynta det.
- Det är bara lite kanelsocker. - Det är jättefint.
- Jag måste instagramma det. Titta. - Okej.
Titta.
Jag älskar det.
Jag hörde att du gillar bakverk med vaniljfyllning.
De här är otroliga, från ett lokalt bageri.
Som i Spanien. Där har vi sånt.
Det är som om en churro mötte en croissant och de gifte sig...
Hur mår familjen? Hur mår flickorna?
Familjen mår bra. De är lite överallt i världen.
- Kära nån. - Jag gillar inte att åldras.
Ju äldre jag blir, desto mindre ser jag mina barn.
- Jag tar det inte så bra. - Jag måste förbereda mig.
De är tre och fem och jag kämpar för att inte gråta.
- Redan tre och fem? - Eller hur?
Lili var nyfödd när du kom och vi lagade mat. Det var så roligt.
Jag är bara glad att du mår bra.
Du dyker upp överallt där folk behöver kärlek, stöd och mat.
- Var försiktig. - Det är därför vi gör sånt här.
Såna här stunder gör att man orkar fortsätta.
- Vi behöver det. Vänner, familj. - Ja, jag älskar det.
Apropå det så ska vi laga mat till teamet.
Vi ska göra en festmåltid med fisk, skaldjur och vin härifrån.
Fantastiskt.
Personalmiddagar är nåt av det bästa inom restaurangkulturen.
Familjemåltider.
Och den bästa maten. Ibland bättre än allt på menyn.
Maten lagas med kärlek och i en anda av gemenskap.
- Så... - Nu kör vi. Vi har mycket ost.
- Ja. Och mycket skinka. - Mycket.
Hur mår ni, teamet?
Vem gillar ost? Du gillar skinka och ost.
Ge mig en kniv.
Titta.
Och den här anordningen...
- Den är till skinkan. - Den här vägen.
- Ja, den är till skinkan. - Jösses.
Ja, hjälp mig.
Det är som rymdstationen, men för skinka.
Ja.
Nu är skinkan helt...
- Fast. - Stabil.
- Skinkan är redo. - Redo att skäras upp.
Så ja.
Alla borde ha en sån hemma.
Tycker du?
Skär skinkan med den kniv du har.
- Men det ska vara ett blad som är... - Som rör sig med...
Eleganta rörelser, som vågor över skinkan.
- Och sen lite musik. Det är som en fiol. - Härligt.
- Här. - Tack. Jag står här med...
Jag ska skära en bit.
Titta. Ser du?
Det här fettet behåller man. Det kan användas till äggröra.
Det kan användas i en stuvning. Till vad som helst.
Bitarna ska vara tunna.
Den viskar. Alla ekollon som skinkan åt.
Skogen som grisen levde i.
Skål.
Okej. Vår första rätt är klar.
- Var i Spanien är du ifrån? - Jag växte upp i Barcelona.
- Just det. - Men jag föddes i Asturien.
- Litet, grönt. - Ja.
- Jag har ju bott i Spanien. - Jag vet.
Men jag var mer i Argentina,
så jag vågar inte prata spanska för jag har argentinsk accent.
- Prata med mig. - Med läsp.
Säg: "Hej, José. Hur mår du?"
Pang. Ja.
Sen var jag i Spanien och så blev det så där plus läspning.
Jag vet inte. Det är så roligt.
- Du har en bra accent. - Tack.
- Vad mycket ost det är! - Det är mycket ost.
Men teamet är stort.
Okej. Jag har en.
Och den är tjock.
- Har du sett? - Så vacker.
Och lyssna. Eftersom du har det här friterade molnet av ljuvlighet...
- Ja. - Titta här.
Livet handlar om att aldrig slösa bort ett enda ögonblick.
- Åh. - Vänta lite.
- Herregud. Den är krämfylld! - Ja.
- Jag sa ju det. - Vänta lite. Jag ska ta lite.
Min dam,
det här är...
- En fantastisk tugga. - Himmelskt med osten.
Jag är inte lika sofistikerad.
Vi skulle utfodra teamet, så det gör vi. Hon äter, jag äter. Varför äter inte du?
Han blir inblandad.
- Fantastiskt. - Så gott.
Vet du, Meghan, det bästa är att laga mat med associationer.
Den här bakelsen och den här osten. Man förenar dem. Pang.
Det funkar. Man behöver inte krångla till det.
Det funkar inte bara, det är otroligt.
Okej. Vad ska du göra med osten till vår fest?
- Har du piquillo-paprika? - Ja.
Då tar vi piquillo-paprika.
- Blåmögelost med piquillo. - Den andra rätten är klar.
Vi lägger till den på menyn. Jag har vin till festen.
Vi kan provsmaka medan vi lagar mat. Vi har många alternativ.
- Alla de här vinerna? - En vingård 45 minuter norrut.
- Santa Ynez Valley. - Ja.
Väldigt gott.
De är så omsorgsfulla. Och det är närproducerat.
Låt oss hylla platsen där vi är.
Till det har vi fisk och skaldjur i kylen.
Okej.
Jag vet, det finns så mycket.
Sjöborre.
- Vilken fascinerande varelse. - De är så fascinerande. Titta.
Jag vet.
Vad har vi mer?
- Jag ser ostron. - Ja.
Okej.
Vi har hummer.
Titta på dem. De är otroliga.
Och en bläckfisk. Det blir en vegetarisk meny idag.
Precis.
Jag älskar den här.
Sån här bläckfisk borde finnas över hela USA.
Vad ska vi göra med allt det här? Ostronen...
Några ostron måste vara råa.
Men vi har väl en grill?
- Vi grillar ostron. - Vi grillar.
Och så fixar vi lite uni, den ätbara delen av sjöborren.
Ja. Och sen paella.
Vi gör paella i krissituationer.
Traditionell paella i Spanien är perfekt. En stor gryta med mat till alla.
Enkelt.
Skaldjurspaella med vår skatt.
- Titta på kvaliteten på de här skaldjuren. - Otroligt.
Kvaliteten är otrolig.
Okej. Smaka en skvätt av det röda.
- Det röda är toppen. - Visst är det?
Vi har mycket att laga och mycket att smaka.
- Det börjar bra. Vad roligt. - Salud. Ja.
- Än viktigare... - Det här är din glada min.
- Det är så kul att vara här med dig. - Och dig. Det här blir bra.
- Det här är gott. - Jättegott.
Då så. Dags för uni.
Jag köpte sjöborrarna i hamnen. Jag pratade med Stephanie.
- Visst är hon helt underbar? - Och hon är så cool.
Hennes verksamhet är hållbar, inget överfiske. Otroligt.
SJÖBORRAR
- Hej. Är du Stephanie? Meghan. - Hej.
- Trevligt. - Detsamma.
- Tack för det här, det är så roligt. - Jag ser fram emot att visa vad vi gör.
- Jag vill se vad du har. - Vi förvarar dem i det här nätet.
Herregud, de är enorma.
Det är galet.
- Du ska ha fest, eller hur? - Ja.
Vill du ha en grundkurs i hur man öppnar dem?
Ja, tack.
Hur länge har du gjort det här?
Nästan 20 år.
Suveränt.
Den sitter på en sten på klipprevet, så här.
Jag tar en till.
Det här är munnen. Den kallas Aristoteles lykta.
- Jaså? - Ja.
Det är intressant. Aristoteles skrev en bok, Djurens historia.
Han beskrev att den liknade hornlyktorna som var den tidens ljuskällor.
- Vad häftigt. - Så fick den sitt namn.
Vi ska öppna den. Det finns ett verktyg, en sjöborreöppnare.
- Den är färsk. Den rör på sig. - Man öppnar den på munsidan.
Man sätter helt enkelt verktyget...
- Ta ett ordentligt grepp där inne. - Oj!
Den fortsätter att röra sig för att den är färsk.
Den känner inget. Den har ingen hjärnbark.
Där har vi Aristoteles lykta.
Jösses. Men vänta, känner den inget?
Den har inte fysiologin för att kunna känna smärta.
Nu är den öppen. Här har vi inälvorna.
Man kan äta inälvorna om man vill.
Det ser mer tilltalande ut att ta ur dem.
Jag använder pincett, men fingrarna funkar.
Ibland blir det kvar lite rester och kanske lite sand.
Jag brukar skölja ur dem med saltvatten.
- Sen skopar man ut det. - Ja.
- Det är så gott. - Ja, det är det.
Vill nån smaka? Vill du ha, Bianca?
Visst är det gott?
- Min dröm. - Eller hur?
Jag är partisk, men Santa Barbara-sjöborrar är bäst.
Jag brukar kalla det meroir.
Näringsämnena, vattentemperaturen, vad de äter.
- Det är en perfekt... Ja. - Matchning.
- Har du gjort det här i 20 år? - Nästan 20 år.
Vad innebär det? Du åker ut varje dag. De kryper inte in i nätet.
- Man kan ju drömma. De hoppar i båten. - Kan du tänka dig?
Jag hoppar i med våtdräkt.
Jag har en räfsa och plockar dem en efter en.
Otroligt. Då förstår man att de är dyra.
- Disciplinen och ansträngningen. - Arbetsinsatsen.
Okej, jag tänker mig 25 stycken till festen.
- Det fixar vi. - Toppen.
Till och med folk som är tveksamma blir imponerade.
Definitivt. Jag kommer att få så mycket gatukredd.
Eller vad säger man? Havskredd?
- Då så. - Jag sätter dig i arbete.
Ja, jag är så tacksam. Tack så mycket.
Det här är toppen. Coolt.
Bara en tjej med sin jacka och några sjöborrar.
Bjöd du in Stephanie?
- Ja! Självklart! - Kommer hon? Toppen.
- Vi ska förbereda den fantastiska unin. - Okej.
Så här gjorde hon.
Herregud, du är bestämd.
Se på dig.
- Tyvärr inte i mitten. - Det var bra.
Men jag öppnade den. Det här kallas Aristoteles lykta.
Herregud, du fick en lektion i marinbiologi av Stephanie.
Jag pratade bara med henne.
Fantastiskt! Så här brukar jag göra.
Jag för in saxen platt, precis vid kanten.
Om det här är jorden,
så börjar man klippa precis vid horisonten.
- Jag gillar liknelsen. - Ja. Så...
Det blir en fin presentation.
Titta, och knacka.
"Hej, sjöborren. Får jag komma in i din värld?"
Sjöborren säger: "Ja, José, för jag gillar Meghan och jag gillar dig."
Sen har vi Aristoteles...
- Lykta. - Lykta.
Här har vi...
- Det är väldigt elegant. - En perfekt öppnad sjöborre.
Ge mig två små skedar.
Det där är könskörtlarna.
Sjöborrens fortplantningsorgan. De måste föröka sig så att vi kan äta dem.
Det är en del av berättelsen som jag kan tänka mig att klippa bort.
Okej, de förökar sig inte. De är bara söta som godis.
En här, en där. Lite lime.
Jag gillar dem naturella...
- Varför lime, inte citron? - Citronen talade inte till mig, men limen...
- Gjorde det. - Den blinkade åt mig.
"José, plocka upp mig." Hon pratade, så jag gör som hon säger.
Toppen, jag gillar det. Lite zest.
Och sen, vänta.
Åh! Det hade jag inte väntat mig.
- På rostat bröd eller rent? - Rent.
Det är jättefint.
- Ska vi smaka? - Rent. Ja.
Oj.
Det här är matlagning. Återigen, association.
Det är en enastående bit mat.
- Det renaste... - Där har vi rätten. Ren.
Vi sätter igång med resten.
Herregud, vad duktig du är.
Tack.
Varsågod!
Titta på händerna. Sjöborrens färg fastnar på huden.
Intressant. Det ser nästan ut som jod.
Lite salt?
Nu gör vi så här, sen är den helt ren.
Okej, min dam. Fortsätt.
- Tack. Får jag jobbet? - Ja.
Vilken restaurang? Vilket av dina många ställen kan jag få jobb på?
"Meghan och Josés uniställe."
José och Meg. El Único.
Vi gör färdigt de här.
Okej. Titta.
Lite lime ovanpå.
- Inte för mycket. Lagom. - En aning.
En aning!
Lite olja, som vi sa.
Och sen, här. Du får göra det här. Det är ditt.
Zest! Jag älskar det.
Mer salt. Okej.
Underbart.
Ännu en rätt klar. Till nästa!
Vi ska förbereda paellan, men jag ville ha ett litet tilltugg.
Vad ska vi tugga på?
Lite rostat bröd och sardeller från kylen.
Titta. Kan vi göra det tillsammans?
- Ja. - Vi ska göra boquerones.
Vet du skillnaden mellan boquerones och sardeller?
- Nej. - Det är samma fisk.
Boqueron är när den marineras i vinäger.
Det blir sardeller när samma fisk läggs in i salt.
Det visste jag inte.
Det är hela skillnaden. Samma fisk, olika tillredning.
Uppfattat.
Tomaten passar perfekt här.
Ja.
Det här heter "Tapasdags".
- Tapa, tapa. - Tapasdags.
Jag älskar tapas.
De känns så oskyldiga. Det är en sån liten tugga.
Jag gillar det.
Jag tar mycket fisk. Jag gillar boquerones.
Många gillar inte sardeller.
- Vet du varför? - Nej.
De har aldrig ätit goda sardeller.
Så kan det vara. De har dåligt rykte, men det är en fantastisk ingrediens.
Nu gäller det.
- Tapasdags. - Tapasdags.
- Oj, det är jättegott. - Jättegott.
Vi måste nog lägga till det på menyn.
- Nu ska vi göra buljong till paellan. - Vi har två grytor här.
En med kokande vatten och i den här häller vi olja.
Det här satte du igång tidigare, det har fått puttra.
Det är en massa lök och vitlök.
- Hela klyftor. - Lite tomat.
- Lagerblad, ja. - Lite spansk pimentón. Paprika.
Det ger mycket smak till buljongen.
Ser du det här?
Man kan bena ur fisken och äta köttet, men jag vill ha en god buljong.
- Jag lägger i hela fisken. - Gör du? Hela?
Ja. Man behöver inte ta världens dyraste fisk,
men god fiskbuljong behöver...
- God fisk. - Så är det.
Hummer. Kom hit, älskling.
- Han kallade den älskling. - Så där.
Man måste vara försiktig.
Den kallas taggig hummer av en anledning. Den är taggig.
Huvudet ska vi dela på mitten.
Vi gör snittet här. Det andra snittet görs åt andra hållet.
Nu har vi halverat hummern.
- Bra jobbat. - Mår du bra? Ja.
Det är lugnt. Jag klarar det. Är det fisk så går det.
Jag vet inte när... Jag...
Alltså, när allt kommer omkring...
- Det är livets kretslopp. - Livets kretslopp.
Jag delar medaljongerna på mitten. Ser du?
- Vet du vem som inte äter hummer? - Vem?
- Min man. - Lägg av. Och honom gifte du dig med?
Vi lägger de här åt sidan till senare.
Det är huvuden överallt.
I grytan med olja ska vi sautera hummerhuvudena.
Okej.
Varför gör vi det? Det ger extra smak till alltihop.
Från skalen.
Återigen, buljongen är det viktigaste när man lagar paella.
Grunden är alltid den viktigaste delen.
Folk säger: "Varför kostar såsen två dollar?"
Vet du vad en sås kräver? Hur mycket kärlek
och hur många ingredienser det är?
Nu vaknade fläkten.
Hej, kompis! Jag älskar apparater som får liv av sig själva.
Gilla läget.
Det ser bra ut. Löken är nog färdig.
Jag ska gå hit.
Jag tar löken, tomaten och allt och lägger i det här.
- Deglacerar man den? - Det kan man göra.
Men man kan också göra så här.
- Oj. Såklart, så fiffigt. - Förenkla livet.
Nu finns smaken där.
Herregud. Det här kommer att bli väldigt gott. Fortsätt så.
Vi tar sleven och tar bort allt skum.
- Skumma av den, som när man kokar sylt. - Ja.
Nu får den sjuda. Den får stå här i 40 minuter.
Det blir fantastiskt.
Det sista vi ska förbereda till paellan är bläckfisken.
Ja, bläckfisken.
Man drar loss tentaklerna och separerar dem från kroppen.
Ja, precis. Den här bläckfisken förundrar mig.
- Den förundrar... - Se vad jag gjorde.
- Bläckfiskbläck. - Jag hade sönder bläcksäcken.
Jag har aldrig frågat. Jag älskar bläckfiskpasta,
men har aldrig tänkt på varifrån bläcket i den kommer.
Jag har aldrig tänkt på det.
- Det här är bläcksäcken. - Oj.
Med det här bläcket kan man göra en fantastisk sås.
Kasta aldrig bort den. Det här är guld.
- Det är som havets saffran. - Havets saffran.
Bläcket är väldigt smakrikt.
- Jättefint. Vad duktig du är. - Tack.
Inget går till spillo. Vi använder allt det här i buljongen.
Den här skär vi så här, i trianglar. Titta.
- Ja. - Ser du?
- De här ska ner i paellan. - Ja.
- Vi har gjort mycket. - Titta på mina händer.
- Bläckfiskbläck och uni. - Så många färger.
Fisk- och skaldjursbuljongen är på gång.
Bläckfisken är skuren i trianglar.
Vi har hummermedaljongerna, så vi tar allt det här och så går vi ut.
- Mot grillen. - Mot grillen.
- Ta mig hem. - Kom.
- Vi tar en titt på grillen. - Ja.
Det är nästan perfekt.
Wow. Det är underbart.
Är du redo för paella?
Ja. Jag har aldrig... Jag har aldrig gjort paella på rätt sätt.
Ordboken säger att allt man lagar i en paellapanna är paella.
Men för folk i Valencia...
- Väldigt specifikt. - Jösses.
- Bli de arga nu? - Nej, för vi ska laga en god paella.
- Vi har hummer, vi har bläckfisk. - Kära nån.
Vi sauterar bläckfisken.
Sprid ut dem. De kommer att hoppa, för de är glada över att vara i pannan.
Är de?
Olja. Väldigt viktigt.
Vad gör du när folk säger: "Jag vill ha det här, men utan olja"?
Jag ringer 112. "Hjälp! De vill inte ha nån olja."
Som att inte äta olja och vitlök på en spansk restaurang.
"Ursäkta, men vem är du?"
Nu tillsätter vi lite saffran.
- Mums. - Lite saffran.
- Det ger smak åt paellan. - Känner du doften?
Nu lägger vi i pimentón, spansk paprika.
Det här är torkad paprika. Jag tillsätter tomat.
Knuffa allt till mitten så att det inte bränns.
- Du är jätteduktig. - Tack.
Och nu... Du gav mig ett glas gott vin. Så att det inte bränns vid kanterna.
Så ska det se ut.
- Lukta. - Vissa lägger i riset nu.
- De sauterar riset. - Okej. Hur brukar du göra?
Jag tror att det är enklare för folk att hälla i buljongen.
- När den kokar tillsätter vi riset. - I med riset.
Det är bäst om man inte har lagat det förut.
- Jag ska backa. - Det här är vår buljong.
- Vad häftigt. - Vi ska ha i mycket ris.
Buljongen kommer att avdunsta. Riset är som en svamp som suger upp...
- Alla smaker. - Alla smakerna i buljongen vi kokade.
Och paella handlar egentligen om riset.
Folk antar att den dyraste ingrediensen är viktigast.
Men här är det riset som är stjärnan. Allt annat har biroller.
- De ser till att riset strålar. - Ja.
Okej, nu kokar det. Jag ska hälla i riset.
Överallt.
Titta. Du har aldrig gjort annat.
Vi ska öppna en paellabutik och en unibutik.
Nu ska vi inte röra så mycket i den. Vätskan kommer att reduceras.
Vi har 15 minuter. Vad ska vi göra?
- Grilla ostron! - Bingo!
Morro Bay-ostron från Stilla havet.
Några av de bästa ostronen som finns. De här är till oss.
När alla är redo gör vi fler.
Ta en klick smör och lägg ovanpå.
- Okej. En klick på varje? - Ja.
Allt blir bättre med smör.
- Vänta lite. - Mer? Det var väl det du tänkte?
Kan du lägga på smör? Alltså...
- Jag försökte vara finkänslig. - För finkänslig.
Jag tror jag flyttar dem till kanten.
- Aj. - Herregud.
Elden vill dansa med dig.
Vad händer? Den vill leka med dig.
"Jag vill vara med Meghan." Typ... "Hej."
Och nu, svartpeppar.
Lite muskotblomma.
Och lite pimentón. Det här är Spanien som möter USA.
Och min kära, de ska inte överkokas.
- Så fort det bubblar... - Den här...
- Jajamän. Det är klart. - Vi tar bort dem.
Aj, aj.
- Fantastiskt. - Varsågod.
Det kan väl inte bli enklare?
Ni måste smaka.
Herregud, vilket otroligt ostron.
Då så, paella.
Jag lägger i huvudet upp och ner.
Okej.
Hummern blir perfekt tillagad.
Värmen från riset gör att den blir perfekt.
- Hjälp mig att lägga runt kanten... - Japp.
- Hummern. - Ja, ska jag...
Medaljongerna också? Alltihop.
Jag lagar aldrig mat i de här mängderna.
Det bästa är att inte stressa.
Alla känner om värdinnan eller kocken är stressad.
Jag är inte stressad. Vem sa...?
- Det är därför det är så lugnt... - Jag har koll!
Riset blir överkokt. Jag är inte stressad!
Jag är avslappnad.
Lugn.
Andas in.
Titta på det här.
- Det är hett! - Har du sett?
Ja. Nu börjar det bli varmt. Jag frös.
Jag ska stänga av. Det är färdigt. Titta.
- Underbart. Otroligt. - Redan färdigt.
Min unge jedi, du gjorde det. Du är redo.
Teamet kommer att älska det här.
Vi dukar och ställer i ordning.
Nu går vi.
Det är kallt här inne.
- Hej. - Underbar skinka.
Skinka, skinka, skinka.
Där är paprikan som du föreslog med blåmögelosten. Underbart.
Jag ska hälla lite olja på piquillo- paprikan.
- Snyggt. - Ja.
Ska jag börja tända ljusen?
Det är jättefint.
- Meghan, du måste se det här. - Vad är det?
- Porrón. - Porrón.
Den är traditionell i Katalonien. Den är perfekt för långa bord.
Man fyller den oftast med bubbel, i Katalonien tar man cava.
Och titta här.
Inte vad jag väntade mig.
- Det blåser. - Det blåser.
Man dricker så, sen skickar man runt den till alla.
- Kära nån. - Jag ska inte tvinga dig.
Man måste leka med vinden. Varifrån kommer vinden?
- Ostronen är på plats. Smörostron. - Fantastiskt.
Titta, vilka vackra fat.
Otroligt.
Vi är nog redo för filmteamet.
Kom, allihop!
Hallå, hallå!
Vad roligt att du är här. Tack för att du kom.
Kom igen, gott folk. Alla är inbjudna.
Vad vill ni dricka? Bubbel? Vin?
- Tack. - Självklart.
Titta. Tänker du göra det?
Ett erfaret proffs.
- Du klarar det. - Du måste.
- Bravo! - Drick, drick, drick.
Utnyttja gravitationen. Högre.
- Bra. - Jättebra.
Ta för er. Hugg in, det finns så mycket mat.
Det var jättegott.
Vill du dela den med mig?
Alla äter uni.
Skål.
Mums.
Vem vill ha nåt? Varsågod.
- Visst är det gott? - Krämigt.
- Ja, jag älskar det. - Jättegott.
Ni vet ju allihop att det har varit två fantastiska säsonger.
Ett otroligt team.
Jag hoppas att ni vet att jag ser hur hårt ni jobbar.
Vi pratade ju om hur vi älskar familjemåltider på restauranger.
Hur teamet lagar, äter och jobbar ihop. Det är det vi har gjort.
Tack så mycket, vi är så tacksamma. Skål, allihop. Tack.
Och tack, José.
- Kan du äta nåt nu? - Åh, kan jag få kameran?
- Ska du ta den? - Han måste ta en paus och äta.
Hans axel.
- Okej, jag ska fokusera. - Fokusera.
Jag fokuserar.
- Är det bra? - Herregud.
Okej, hörni.
Herregud.
Varje gång ni ser ett bra tv-program är det de som gör det möjligt.
Folk som jag, vi kan inte fokusera.
Hej, Meghan! Jag ska sätta dig i fokus.
Okej.
- Meghan är här! - Hej!
Undertexter: Lisbeth Pekkari