Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Doamnelor și domnilor, cuplul va face schimb de jurăminte.
Lucas Duvivier, o iei de soție pe Élodie Fabergé, aici, de față?
- N-avea grijă, încă poate refuza. - Taci!
Da!
Perfect!
Ce drăguți sunt!
Foarte bine.
Și tu, Élodie Fabergé, îl iei de soț
pe Lucas Duvivier, aici, de față?
- Ce dracu'? - Incredibil!
Scuze!
Le amintesc celor de față
că telefoanele mobile trebuie să fie pe modul de nuntă.
Modul de nuntă!
Cum spuneam…
Élodie Fabergé, îl iei soț pe Lucas Duvivier…
Încetează!
Nu! Zău așa!
- E Damien. - Ce?
Reiau. Élodie Fabergé, îl iei de…
E ridicol!
- Cine e? - Un prieten de-ai ei.
Ajunge! Suntem la cununie. Nu pot răspunde!
E prea de tot.
Bine. Calmează-te!
- Élodie, scuze, nu suferă amânare. - Poftim?
Dă-i-l!
Răspunde repede!
Élodie, ce faci? Nu poți răspunde!
Îmi pare rău. Durează doar o clipă.
Alo?
- Ce e? - Nu se poate!
Cred că e important. E o urgență.
- O urgență? - Dar…
Ești nebun. Nu pot. Sunt la cununia mea.
- De ce-mi spui asta azi? - Cine e?
Sigur că-mi amintesc de Capri.
- Ce? - Cum aș putea uita?
N-am mai simțit așa ceva pentru nimeni.
- Cine e? - Fostul ei iubit.
- Cum? - Fostul iubit?
Ajunge, dragă, închide acum. Bine?
Dră, te rog. Lumea așteaptă răspunsul tău. Îl iei sau nu de soț?
- Da, bineînțeles. - A zis că da.
- Deci îl iei? - Nu, nu…
Spunându-ți „da”, am spus „nu”. Vezi?
Ca să fie clar, când spui „da”, vrei să spui „nu”?
Nu pot să cred! Te credeam în Australia.
Domnișoară, „da” înseamnă „nu”?
Poate, da.
Nu mai înțeleg nimic.
- Ce a spus cui? - Habar n-am.
- Deci nu. - Da?
Îmi pare rău, Lucas. Eu…
Nu pot.
Nu!
Îmi pare rău.
- Élodie! - Élodie?
Élodie…
Bietul meu băiat!
Mă tem că a zis „nu”.
Îmi pare rău, Lucas. Eu…
Nu pot.
CE FRAIER!
Îmi pare rău, Lucas. Nu pot.
Îmi pare rău, Lucas.
Ți-e bine?
Da, știu. Am auzit de…
Cred că ți-e greu.
Da, nu e ușor.
Ești un tip grozav. Și chipeș.
- Da? - Ești cel mai drăguț prof din școală.
Cine știe? Ai putea găsi pe cineva mai repede decât crezi.
Știu că nu e momentul, dar…
Dar, Léa…
Și eu simt că e ceva între noi,
dar e prea devreme.
- Lucas? - Da?
Nu e numărul meu de telefon.
E contul meu bancar.
Eu și ceilalți ne întrebam,
dacă ne-ai putea înapoia banii pe cadoul de nuntă,
dacă nunta s-a anulat.
Nu e grabă.
Dar nu zăbovi prea mult.
Bună, Corine! Sunt Lucas.
Te rog să-i spui lui Élodie…
Zi-i fiicei tale că mi-am văzut de viață.
Nu vreau…
Ești o scorpie! Și ești urâtă!
Te vreau înapoi!
Élodie?
- Bună, dragule! - Salut!
- Bună! - Noi suntem.
Am trecut pe la firma de catering, să luăm mâncarea pentru nuntă.
Dragule!
Știu că ți-e greu să mă crezi acum, dar ai încredere.
Există mereu o lumină la capătul tunelului.
Sau un tren.
Mai ai cutia cu scule primită de Crăciun? Nu ți se închide un sertar.
Mersi că ați venit, dar vreau să fiu singur.
Ce e asta?
E superb!
E pliantul pentru luna de miere.
FRUMUSEȚE
Voiai s-o duci acolo?
E cel mai bun hotel din Mauritius.
A costat o avere!
Habar n-am, am luat un credit. Și agenția refuză să-mi dea banii înapoi.
Atunci du-te! O să-ți facă bine.
- Să mă duc singur? - Dacă vrei, merg cu tine.
Tu auzi ce spui?
- Nu pot pleca cu mama în luna de miere. - Știu, Lucas. Am glumit.
Îi sun și îți recuperez banii. Nu mai fi mototol!
- Mamă! - Așa fac.
Fără mine, vă țepuiesc toți!
Știi, Lucas, după nunta noastră,
am vrut să mergem la Rio.
Vezi? Era visul ei.
Dar serviciul, cumpărarea casei, venirea ta pe lume…
Așa-i viața.
N-am mai plecat.
- E Élodie. Mă lași, te rog? - Salut-o din partea mea.
Altă soluție nu aveți?
- Élodie? - Cu cine, cu mama lui?
- Mă bucur că ai sunat. - Zău?
- Nu-mi doreai moartea? - Nu te aud. Unde ești?
La serviciul lui Damien. E cool, nu?
Credeam că e mecanic auto.
Nu, ți-am zis că se ocupă de mașini.
- Cu cine vorbești? - Cu Lucas.
Bietul de el!
E prea drăguț.
Țin mult la tine, Lucas, dar la Damien țin mai mult.
- Élodie, dacă ai sunat să mă enervezi… - Stai, nu închide!
În ziua nunții, mi-am uitat cheile în apartament.
Săptămâna viitoare mergem la Miami la Grand Prix și nu am haine.
Pot trece săptămâna viitoare?
- Nu. - De ce?
Nu se poate săptămâna viitoare.
Păi de ce?
- O să fiu în Mauritius. Ai uitat? - Te mai duci?
- Singur? - De ce singur?
Nu ești de neînlocuit. Ce credeai?
Cu cine te duci, Lucas?
Nu te privește.
Lucas, dragule, unde ți-e pașaportul?
Dragule?
Mai bine dă-mi-l mie, ca să nu-l pierzi.
Din partea companiei, cu ocazia lunii de miere.
Ce drăguț! Poftim, dragule!
- Adorabil! - Cu plăcere.
Să vă fac o poză?
- Nu, mersi. - Eu aș vrea.
- Dă-mi telefonul tău. - Da.
Așa…
Ar fi mai bine să vă sărutați, nu?
Haideți!
- Așa! Zbor plăcut, porumbeilor! - Mersi!
ÎN LUNA DE MIERE CU MAMA
Ai putea să nu te mai încrunți?
Te pupam mereu când erai mic. Îți plăcea.
Mamă!
- Bună ziua! - Bună!
- Bun-venit în Mauritius! - Mulțumim.
Bun-venit în paradis! Eu sunt Gloria, directorul general.
Îmi pare bine, Gloria.
Avem o mică problemă. Camera noastră nu e gata.
Vorbiți franceza! Da.
Am avut un necaz cu turiștii de înainte, dar totul se va rezolva rapid.
Soția mea e obosită.
N-aș fi ghicit! Sunteți ravisantă!
Vă vom oferi două cocktailuri. Ryan, te rog!
La câți bani dăm, e inacceptabil.
Tinerii ăștia… Ce obosiți sunt!
- Sunteți doamna… - Duvivier.
Duvivier, exact. Și domnul Duvivier?
- E acolo, face poze. - Da, văd.
E tânăr.
Da, dar nu e obosit.
- Vii, dragule? - Da, acum.
Pe aici, vă rog.
Ai văzut, Ryan? Lumea critică diferența de vârstă, dar pe ei nu-i deranjează.
Cred că ne consideră un cuplu.
E haios, nu?
Nu-i haios, e scârbos.
Când te luam de la școală, lumea credea că-s sora ta.
E scârbos și să fiu însurat cu soră-mea.
Vârsta e doar o părere. El pare chiar mai bătrân decât ea.
E un singur pat!
Aceasta e Insula Iubirii!
Marea e o mângâiere. Aerul e afrodiziac.
- Doamnă… - Mersi.
Domnule…
După o noapte de dragoste, toate necazurile vor zbura.
Dacă domnul e la înălțime, desigur.
Eu unde o să dorm?
- Doamnă… - Da?
Dacă-mi permiteți… Nu seamănă cu ce e în pliant.
Priviți!
Unde e terasa cu piscină și vedere la lagună?
- Și sauna? - Înțeleg confuzia.
Asta e superbă, desigur, dar e Vila Regală.
E mult mai scumpă, evident.
Dar am cheltuit deja o avere!
N-avem nici măcar o canapea!
- Aoleu! - Vă rog să îl scuzați.
E încă zguduit.
- Nunta a fost un șoc imens. - Sunt sigură!
Nici nu vă imaginați. Încă mă trec fiori când vorbesc de asta.
Fiori?
Ai auzit? O trec fiori, Ryan!
Și pe mine mă trec fiori.
Mi se rupe sufletul să-l văd așa.
Dar a făcut tot posibilul ca luna de miere să fie de neuitat.
S-a înglodat în datorii.
Aveți noroc, doamnă Duvivier.
- Spune-mi Lily. - Lily…
Te gândești la ce mă gândesc eu?
- Fericirea lor e și a noastră. - Da, exact!
Poftiți!
Și acum, priveliștea!
Vă prezint Vila Regală!
E ca și cum ați câștigat la loto!
Vila Regală are totul inclus: excursii, activități, spa, masaj,
pensiune completă cu chef Vincent…
E la dispoziția voastră nonstop pentru a vă delecta papilele!
Totul e inclus!
- Extraordinar. - Sunteți mulțumiți?
Da, e foarte mulțumit.
Știi, Lily, pentru noi, sunteți un cuplu excepțional.
Nici nu știți cât vă admir.
De obicei, cuplurile sunt la fel. Bătrâni cu bătrâni, tineri cu tineri…
Bătrâni cu tineri, dar de obicei soțul e mai în vârstă decât doamna.
Însă voi sunteți excepționali.
De aceea, eu și cu Ryan facem această excepție excepțională.
Ai auzit, dragule?
Așa-i, dle Duvivier?
Să continuăm vizita, fiindcă patul nupțial vă așteaptă.
Haideți!
Uite cum arată baia, Lucas!
- Acesta e apartamentul nupțial! - E superb!
Veniți! Urmează ritualul petalelor.
E foarte important. Ryan, te rog!
Declar deschisă luna voastră de miere! Felicitări, Lily!
Mulțumesc.
Să mergem, Ryan!
Sunt sigură că acest frumos cuplu și-ar dori intimitate.
Zic bine, domnule Duvivier?
- Ședere plăcută! - Mulțumim. Mersi încă o dată!
- Ce faci? - Ce vrei să spui?
Ne-a schimbat cazarea crezându-ne căsătoriți!
Da.
Și ce va fi când va afla că ești maică-mea?
Nu-i nevoie să-i spunem.
- E o nebunie. - Ce ne costă? Ne prefacem de dragul ei.
Nu vezi că trăim un vis? Nu strica totul, Lucas!
Da?
Haide, Lucas!
Lucas, te rog.
Bine.
Sunt o prințesă.
- Te cuibărești cu mămica? - Gata, exagerezi!
Sunt în rai.
E iadul.
Bună, dragule!
Aștepți de mult?
Nu-i frumos?
- Vrei să vizităm insulița aia? - Nu, mamă, dar, dacă ții, du-te.
Nu te las singur.
Lucas, te-ai înroșit deja. Dă-te cu cremă!
Mamă!
Haide! Treaba ta, nu te da. Accelerează îmbătrânirea pielii.
Lumea va crede în curând că suntem de-o vârstă.
- Dă-mă cu cremă! - Nu face plajă topless!
Nu vreau dungă albă de la sutien. Dă-mă cu cremă pe spate, te rog.
Haide, fă asta pentru mama ta!
- Să insiști la umeri. - Bine.
- La umeri, dragule. - Da.
Așa, acum mai jos.
N-ai terminat în partea de jos. Haide! Când faci ceva, fă-o ca lumea!
Mulțumesc.
În 20 de minute!
Salutare!
Începe în 20 de minute.
Cei doi porumbei!
Vă distrați? Ați profitat de soare?
A fost divin.
Peste 20 de minute începe o excursie cu ATV-urile în Valea Culorilor.
Vă recomand, e superb!
- Mergem, dragule? - Nu, n-am chef.
Haide, dle Duvivier! Fă-i pe plac soției!
- Mă ocup, dnă Duvivier. - Mersi.
- Mă duc în cameră. - Și ce-o să faci?
Maya, mai vine un cuplu!
- Nu uita că sunt îndurerat. - Bună ziua!
- Bună ziua. - Veniți!
ATV-urile sunt distractive, dar eu fac excursii cu iahtul.
E mai silențios și mai ecologic, dar la fel de distractiv. Doriți?
Ce preferi, dragule?
- Nu, prefer ATV-urile. - Da?
- Da. - Poate altă dată.
- Sper. - Mergem?
- Pe curând! - Pe curând!
E super!
Ce faci? Accelerează!
Vă descurcați?
În regulă, putem porni.
O să vă arăt un punct de belvedere. Vom continua pe jos.
- Parchează acolo. - Haideți!
- Nu uitați de echilibru. - Da.
- Întrebări? - Acolo.
- N-aveți întrebări? Acum e momentul. - E bine.
Mergem în grup.
E drăguță, nu?
- Cine? - Mă lași?
- Cum te uiți la ea! - Gata?
- Ce-i? Am zis doar că e drăguță. - Mamă!
- Spune-mi Lily. - Veniți?
Da.
Încă puțin și ajungem.
Iată!
Vă las să descoperiți.
Norii se vor ridica, credeți-mă.
Alunecă!
Atenție, că alunecă!
Ești norocos, e activă.
- Cine? - Soția dumitale.
Nu e soția mea.
Te-am ofensat? Nu-i nimic dacă-ți plac femeile mature.
Nu e soția mea, e mama.
- Vii? - Da.
- Te-ai însurat cu mama ta? - Nu-s însurat.
Bine, dar ești în luna de miere cu mama ta.
E mai complicat, dar nu-i spune că ți-am zis.
E foarte important pentru ea.
Bine.
Am ajuns.
Dacă vreți să faceți poze, e cel mai bun loc.
Haide! Ne faceți o poză?
- Da, cu plăcere. - O pun pe Instagram.
Bine?
- Prietenii ne vor invidia. - Superb! Poftiți!
Mulțumesc mult, ești o scumpă!
Putem face o poză împreună?
- Și eu vreau să mă invidieze amicii. - Bine.
- Ne faci o poză, Lily? - Desigur.
- Haideți! - Bine.
O secundă.
Gata.
Arătați grozav!
- Mai aproape, așa. - Da.
Puțin mai… Exact așa.
Ce frumos!
Super!
Încă una, bine?
- Cred… - Ultima!
- Bine, grozav! - Perfect!
Trebuie să coborâm.
- Uite! - Îmi place.
- A făcut toată lumea poze? - Minunat!
Nu, conduc eu.
- Ești sigură? - Da, sunt sigură.
Și am pornit!
Mamă!
- Atenție la curbă! - Virează, mamă!
Mamă, nu!
Ține-te bine!
Nu în pădure!
Nu!
Ai grijă!
- A fost tare! - Ți-ai pierdut mințile?
- A fost haios, nu? - Deloc!
E aiurea. Te temi de orice, Lucas!
Și a cui e vina?
Iresponsabilo!
- Nu știi să te distrezi. - Era să ne omori!
Sunteți teferi?
A fost grozav!
Da, nemaipomenit.
Grozav!
O să gust din toate.
Bufetul e magnific.
Nu mi-e foame.
N-o să faci greva foamei. Uite!
- Ia niște musli. E cum îți place. - Lasă-mă, mamă!
Nu-mi mai spune „mamă”. O să ne dai de gol.
- Bună ziua! - Bună ziua! Putem sta cu voi?
- Desigur. - Serios?
De când am venit vrem să discutăm cu voi.
Da.
Ne-am împrieteni dacă v-am spune cum ne-am cunoscut.
Da!
O să vedeți, e…
Era ora prânzului, în sala de mese a firmei.
Mi-am făcut curaj și am întrebat-o: „E liber locul ăsta?”
- E incredibil! - Jur.
- Așa-i, pantera mea? - Da, ursulețul meu.
Ai auzit, maimuțică mică?
Îmi amintesc perfect fiindcă, în ziua aceea,
am mâncat pui
cu broccoli.
Cred că a fost un semn.
- Nici nu te gândi. - Bine.
- Dar voi? - Noi?
- Cum v-ați cunoscut? - Noi…
Noi…
E poveste lungă, nu vreau să vă plictisesc.
De ce nu?
- Da? - Ne-am cunoscut la maternitate.
La maternitate?
Povestea e foarte haioasă.
Povestește-ne!
Eram acolo din cauza mamei.
- A mamei tale? - Da.
Tocmai născuse un copilaș frumos.
- Așa spui mereu. - E adevărat.
- Fiindcă erai prietenă cu mama lui? - Da, într-un fel.
Într-un fel? Erați foarte apropiate.
- A fost de față la nașterea mea. - Serios?
Ea m-a ținut prima în brațe.
- Iubire la prima vedere. - Ajunge!
- Nu, glumește. - Deloc.
De atunci suntem împreună.
Te apropie să schimbi scutece,
pudratul fundului cu talc, plimbatul cu căruciorul…
Salut, porumbeilor!
- Ce mai faceți? - Grozav.
Aș vrea să vă invit
la un concurs simpatic între cupluri care va avea loc lângă piscină.
Mergi?
- Ți-ar plăcea, dragă? - Super!
Să mergem!
- Pe curând! - Mulțumim.
Pe curând!
În sfârșit, o activitate!
- Voi nu veniți? - Nu știu.
Lily, fă-mi plăcerea asta!
Să le arătăm tinerilor ăstora că diferența înseamnă forță!
- Ce zici, dragule? - Zău așa, mamă…
Mamă Doamne, adică.
- Da. - Mamă Doamne!
Haide, Lily!
Bine, venim.
Sunt sigură că-i bateți.
Veniți, vă aștept!
Mergem?
Regulile sunt următoarele.
Trebuie să vă despărțiți unul de altul fără a da drumul eșarfei.
De exemplu, pot face așa…
Sunteți gata? Muzica!
Cântați și încurajați cuplurile!
- Nu pot. - Concentrează-te!
- Uite! - E greu!
- Nu așa! - Haide!
Hai, iubitule! Pupă-mă!
- Da. - Nu!
Bine!
Haideți, o să reușiți!
Aveți grijă!
- E bine așa? - Stai…
Nu, așteaptă.
- Trebuie s-o dai peste. - Ce faci?
Nu, printre picioarele mele.
E prea jenant.
E iadul pe pământ. Ne frecăm unul de altul, e ridicol.
- Ridică la loc! - Pe dedesubt.
Jos! Da!
- Bravo! Avem un cuplu câștigător! - Cum?
Felicitări!
Iubito, facem figura cu bomba?
Ai fost zero barat. Trebuia să câștigăm. Mă enervează.
Concentrează-te un pic.
Puteam fi aici cu Élodie…
Crezi că aveai șanse mai mari să câștigi cu ea?
Mamă, nu-mi pasă să câștig.
Nu-ți pasă să câștigi? Asta e clar.
Nu prea ai luptat pentru Élodie.
- Poftim? - Nu, stai.
E mai bine așa. Nu-mi plăcea.
- Asta e ceva nou! Credeam că o placi. - N-am zis asta niciodată.
Ai spus: „Dintre toate iubitele tale, pe ea o prefer.”
- Pe altele le-ai văzut? - Ce-i cu ele?
Dragule, ai preferat mereu o companie proastă decât să fii singur.
Cam asta e problema ta, nu?
Nu trebuia să te fi luat. A fost o mare greșeală.
Lucas, privește partea bună a lucrurilor măcar o dată.
A fost o zi nemaipomenită.
- De asta am venit, să-ți ridic moralul. - Dar mai ales ca să profiți.
Spune-mi, ce pot să fac?
Nimic.
E sufocant să fii mereu pe capul meu. Mă sufoci, înțelegi?
Nu bea de la robinet, te îmbolnăvești.
Exact ce spuneam. Uite!
E foarte bună apa asta.
Beau…
- Beau și nu se întâmplă nimic. - N-ai decât, eu ți-am zis.
Ce mă enervezi!
Lucas, nu exagera.
Știi de ce m-am grăbit să plec de acasă?
Te-ai grăbit? Aveai 26 de ani, dragule.
Mă săturasem să-mi spui: „Nu face asta.
Nu bea asta. Dă-te cu cremă. Pune-ți fular.
Fără excursii, ești drăguț. Te va viola un educator.”
Se întâmplă, dragule.
„Nu te duce la Hugo, că iei purici. Nu te duce la piscină, că faci negi.”
Mi-ai lăsat roțile ajutătoare la bicicletă până la zece ani!
Ești cam neîndemânatic.
Te bagi în viața mea, e insuportabil.
E normal, Lucas. Sunt mama ta, te protejez.
Ba e insuportabil! M-ai însoțit și în luna de miere!
Tu mi-ai zis să vin.
Fiindcă mi-a fost milă de tine.
Bine, am înțeles.
Sunt o pacoste. Sunt o mamă îngrozitoare și ți-am distrus viața.
Dacă te simți mai bine singur, n-ai decât!
Dar știi ceva? E prima mea călătorie după mulți ani.
Așa că ai dreptate, intenționez să profit.
Bună, Michel! Eu sunt.
Ce-ai pățit? Vorbești ciudat.
N-am pățit nimic. Voiam doar să-ți aud vocea.
Sunt acasă la Lucas, mai repar una-alta.
Chiar mă bucur că ai sunat.
Vreau să zugrăvesc bucătăria, să fie mai veselă când s-o întoarce.
Ce face Lucas?
Dacă ai ști ce frumos e aici! Și nici măcar nu se bucură.
Aș fi preferat să fim amândoi.
Unde?
Aici.
Michel, mă asculți sau nu?
Normal că te ascult.
Ar fi fost minunat să fim doar noi doi.
Minunat!
- Se închide perfect. - Ce?
Sertarul, l-am reparat.
Nemaipomenit! Toate problemele lui Lucas sunt rezolvate.
- Mai trebuie aleasă culoarea. - Culoarea?
Pentru bucătărie, Lily.
Asculți sau nu ce zic?
Nu.
Sunt aici și o să închid.
Galbenul ăsta nu merge.
Mamă, tot eu sunt.
Voiam doar să-ți spun
că mă bucur că ai venit.
Mersi, Ryan.
Ce liniște!
A fost o zi obositoare!
Aproape am terminat. Apoi ne culcăm.
Ne culcăm?
Da, ne culcăm.
Ne culcăm?
Da, ne culcăm.
- Ne culcăm. - Ne culcăm?
Da, ne culcăm.
Uite-l pe dl Duvivier!
O să-l urmăresc.
Ne culcăm…
Se poate?
Da.
Singură? Nu cu soțul?
N-am chef acum să vorbesc despre soțul meu.
E chiar așa de greu ca un bărbat să asculte?
Cică sunt bun la ascultat.
Totuși, ca să ascult, ar trebui să vorbești.
Scuze!
Mă gândeam la cearta noastră. Chiar și așa, ca să fie ceartă,
trebuia să ne ascultăm sau să ne privim.
Am impresia uneori că ține la bormașină mai mult decât la mine.
Nu știe ce pierde.
Poftim?
E o plăcere să te privesc.
Bine.
Nu! Nu se poate!
- Îmi mai dați unul? - Îmi pare rău, închid barul.
Știu un loc frumos și mult mai autentic.
- Dacă ai vrea. - Serios?
Nu, ar trebui să mă întorc.
Nu te poți întoarce acum. Și n-ar strica să-ți îngrijorezi soțul.
Așa…
Salut!
Și ție îți plac băile noaptea?
Da, ador să fac asta.
Am fost la alergat și am simțit nevoia să fac baie.
Bună alegere! Ascultă-ți dorințele. Nu te abține.
Zău?
Da. Îmi place să vin aici după muncă.
Pot să mă destind. E foarte important.
Mișto!
Te simți bine?
- Pari încordat. - Puțin.
Dă-mi mâna!
Poftim?
Îți ascult pulsul.
- Bine? - Da.
Ești încordat.
Bine. Am o idee. Îți arăt un exercițiu de yoga.
- E perfect pentru stres. - Scuze, dar…
O să-ți facă bine, crede-mă.
- Pot să te ating? - Da.
Bine. Așadar…
- Îți pun mâinile pe burtă. - Bine.
Inspiră de patru ori și umflă burta. Bine?
Când spun eu, eliberează tot.
- Ce? - Și începem.
Un, doi…
- Urmărește-mi vocea. Doi… - Bine.
Trei, umflă!
Patru și…
Nu, scuze! Nu pot. Scuze!
Scuze, îmi pare rău!
Eram în frunte după ce l-am depășit pe unul dintre frații Peyron.
Într-o noapte, au apărut delfinii și mi-au însoțit nava.
Dacă vedeai, Lily… A fost ceva magic.
De necrezut!
Cred că încercau să-mi transmită un mesaj.
Da? Ce mesaj?
„Peter, uită de faimă, de bani și de trofee.
Alege libertatea. Trăiește cu noi!”
- Și? - Nimic.
Am ajuns la finiș și am înconjurat globul de șapte ori.
Ca să ajungi într-un complex de cinci stele.
Locuiesc pe nava mea.
E doar o escală. Nu rezist mult departe de largul mării.
Denis, crezi că nu te văd?
Vino cu mine!
Acum?
Denis, ce ai? Arată-mi!
Nu pot să cred!
Dă-o-ncoace!
Dă-mi-o!
Ce-i?
- Cool, nu? - Foarte cool.
De mult n-am mai fumat iarbă.
Ce bine e!
E cool. Simțeam nevoia de destindere.
- Îmi place la nebunie. - Da, e bine.
- Îmi place. - Da?
Da, îmi place.
Domnule Duvivier!
- Putem vorbi o clipă? - Bine.
- Mă iei de proastă? - De ce?
Crezi că nu știu ce făceai în mare?
În timp ce Lily, soția ta, doarme?
Nu e ceea ce crezi.
Poartă-te frumos, dle Duvivier.
Nu îți dai seama?
Abia v-ați căsătorit. N-am mai văzut așa ceva.
N-ai pic de rușine?
- Îți spun… - Ascultă-mă bine, dle Duvivier!
Dacă te mai apropii de Maya,
te pârăsc la soția ta. Nu vreau, dar o să-i spun!
Și o să-ți transform sejurul în coșmar.
Ai priceput?
- Da, dar e o neînțelegere… - E clar?
Da, foarte clar.
- Gloria… - Da?
Avem o problemă la toaletă. Un dobitoc a înfundat-o cu o șosetă albă.
- A dat pe afară. - Asta mai lipsea!
Văd că sunteți ocupați.
Vă las.
Individul ăsta…
Ia stai!
MESAJ NOU, ÎNTÂLNIRE DE VIS
Mulțumesc, Peter!
- A fost cool. - Foarte cool.
- Tare cool. - Cool de tot!
Da, a fost…
Ce atmosferă tristă! Ne trebuie muzică!
- Am vrut să ajungă cu bine. - În regulă, mersi.
Știi cât e ceasul? Puteai să fi sunat, eram îngrijorat.
Ce drăguț! Băiețelul și-a făcut griji pentru mămica!
Ai băut.
Mai mult de atât!
Ia stai! Nu-mi spune că ai fumat iarbă!
Ești mai ceva ca un copil. Culcă-te!
- Nu ești haios. - Am zis să te culci!
Bine.
- Dar mai întâi fac o baie în mare! - Cum? Nu, mamă! Ce faci?
Nu mă vede nimeni! N-avem vecini!
Te văd eu! Treci la culcare!
Ai auzit? Când le scuturi, fac… Ascultă cum fac!
- Culcă-te, mamă! - Auzi?
Haide, mamă! Așa!
- Mă bucur că te-ai distrat astă-seară. - Da.
Te las singură o clipă și chefuiești cu primul venit.
Regret, dar nu e „primul venit”.
E un mare căpitan.
E marele căpitan Peter.
Voiam să spun că poate eu sunt penibilă, dar tu…
Cât ești de anost!
Ce anost ești!
Cel mai anost dintre anoști!
Nu mă miră că Élodie s-a întors la fostul iubit.
Părea mult mai interesant cu…
Ești plictisitor.
Ce plictisitor…
Plictisitor.
Fir-ar să fie!
- Lucas, cine-i tipa aia? - Care tipă?
Aia din pozele tale de pe net.
E o mare glumă!
Eu mă învinovățesc aici ca proasta
și tu te distrezi cu alta la capătul lumii în luna noastră de miere.
A noastră?
Scuze, dar m-am uitat după tine și nu ești aici.
Nici la piscină, nici pe plaja privată,
nici în jacuzzi, nici la masaj, nicăieri!
Ăsta e apartamentul?
Vezi? Nu făceam mișto de tine.
- Pot să te întreb ceva? - Bineînțeles.
- De ce m-ai părăsit? - Lucas…
- Zi-mi, o să înțeleg. - Sigur?
- Da. - Chiar ești sigur?
- Da. - Păi…
Cum să-ți spun? Ești foarte cumsecade, dar ești cam…
Ești…
Ești cam plictisitor.
Ce-i? E adevărat, nu?
- Mă crezi plictisitor? - Da, incredibil de plictisitor.
Și mai voiai să te măriți cu mine?
Da, dar chestia e…
În primul rând, ai insistat. În plus,
când Damien m-a căutat la primărie,
te-am privit și mi-am zis: „Doamne, ce viață anostă o să am!
O să mor de plictiseală cu molâul ăsta care necesită atenție tot timpul.”
Eu vreau viteză și palpitații, acțiune și spontaneitate.
Cu tine m-aș fi plictisit nespus. Știi ce ți-ar trebui?
O mamă care să se ocupe de tine nonstop.
Aiurea! Ce spui e total greșit!
Mamă!
Mamă?
Haideți! Unu, doi, trei!
Ridicați brațele! Unu, doi…
Bună, dragă! Aici sunt!
- Vreți să vă alăturați soției? - Da, vino!
- Nu, mersi. - Haide!
- E în regulă. - Mișcați brațele!
Cinci, șase, șapte…
Bun, deci…
Ce-ai pățit?
Tocmai am vorbit cu Élodie.
- Mi-a spus chestii groaznice. - Da?
- Și tu, la fel. - Eu?
Ai zis că sunt teribil de plictisitor.
Drace, așa ți-am zis!
Élodie mi-a zis același lucru. Mai rău e că aveați dreptate…
- Mă simt îngrozitor. - Trebuie să te relaxezi, dragule.
Știu, dar nu reușesc.
Sunt foarte trist.
Te rog, ajută-mă!
Bine, vino cu mine!
- Unde? - Hai cu mine!
Vom face shopping. O să te simți mai bine.
Uite!
Cămășile astea sunt haioase.
Privește, sunt frumoase!
Arăți bine. Probeaz-o pe asta!
Nu e rea.
Nu-ți place?
O ador!
Zâmbește puțin.
Stai, am o idee.
Rămâi aici, mă întorc.
Cu Peter.
Da.
O să vezi. Mie mi-a prins bine ieri.
- Bună ziua! - Salut!
Stați jos.
Stați jos!
Așteptat aici! Nu plecat!
- Revin. - Nu plecat.
Nu plecat.
E plăcut să scapi din locurile pentru turiști.
E o aventură, nu?
Cum?
Bună ziua!
- Salută-l. - Bună ziua, domnule!
Haide!
Mulțumesc!
- Am rulat una. Încercați? - E pentru fiu-meu.
Ce mamă bună!
Mamă bună!
Fiu norocos!
Fiu norocos.
Poftim!
Haide, trage!
- Trage în piept! - O să-ți facă bine.
E sută la sută naturală.
- E tare. - Da.
- Are numa' iarbă! - Numai iarbă.
Văd că te relaxezi.
Poliția!
Poliția! Actele! Nu mișcă nimeni!
- Vă aparține? - Da.
- E ilegal. - Da?
E ilegal.
- Actele! - Ce?
Încetează!
Denis!
Ești un om bun, ca mine.
Arată-mi că mă iubești. Arată-mi că mă iubești, Denis!
Pa, frate!
Veniți cu noi, domnule.
Vrei o îmbrățișare?
Ce bine e!
Eliberează-te! Să plângem împreună!
Mișcă!
Haideți, doamnă!
POLIȚIA
Mamă?
Da?
Îmi pare rău, nu știu ce m-a apucat.
Nu, încetează! Mie îmi pare rău. Nu trebuia să te fi dus acolo.
Glumești? Nu puteam să fi făcut asta la hotel.
Lucas?
Da?
- Pot să te întreb ceva? - Desigur.
De ce te-ai grăbit să te însori?
Nu înțeleg.
Căsătoria nu mai e la modă. Nu erai obligat.
Am vrut să fim ca tine și ca tata. E frumos ce ați creat.
Da, poate că așa pare.
De ce spui asta? Sunteți cuplul perfect, n-aveți probleme.
Tatăl tău m-a înșelat.
- Cum? Cu cine? - Nu.
Cu nimeni. M-a înșelat cu modul de viață.
Când ne-am cunoscut, era incredibil.
Mă ducea cu motocicleta la petreceri.
Râdeam, dansam…
- Făceam dragoste tot timpul. - Nu vreau să aud asta.
Apoi ne-am căsătorit.
Și apoi, vezi tu…
Toate au început să dispară treptat.
Înțelegi?
În scurt timp, aveam doar casa, serviciul,
mâncam, dormeam și aveam grijă de tine.
- Îl mai iubești pe tata? - Firește.
Dar nu-mi mai place viața alături de el.
E adevărat că nunta cu Élodie te-a costat o avere?
Două averi.
Te-a și scutit de multe deziluzii.
Ascultă-mă bine.
Când o să cunoști persoana potrivită,
secretul e să continui să o surprinzi zilnic.
Înțelegi, Lucas?
În fiecare zi.
Ți-ai venit în fire?
Da.
Mi-am venit în fire.
- De data asta vă iert. - Da?
- Nu mai faceți asta. - Bine.
- Mersi că ai venit să ne iei. - Cu plăcere.
Următoarea activitate e peste zece minute. Vă pot lăsa la hotel după aceea?
Da, bine.
Grozav!
- Merg prea repede? - Nu, e în regulă.
Îmi place viteza.
Cool.
Nu uitați să vă luați elan ca să evitați stâncile.
- Sunteți gata? - E foarte periculos.
Nu e periculos, e precis.
E cam înaltă cascada.
De aceea e haios. Nu stați pe gânduri, săriți!
- Nu e de tine, dragule. - Curaj!
- Gata? - Stați, nu sunt sigur.
Haideți!
Haide, sari!
Am reușit!
A filmat careva?
Am sărit! A fost incredibil!
Incredibil!
- Senzația din aer e… - Extraordinară!
Cine mai e timid?
- Ce ai acolo? - Ce-i? Ce am?
Chestia aia.
- Fir-ar! - Te întorci cu spatele?
Ai spatele plin! Ce scârbos!
- Drace! - Stai nemișcat, mă ocup eu.
- Mă înțeapă! Ce sunt? - Lipitori tropicale, veninoase.
Nu te mișca.
E ca la meduze. Urina potolește durerea.
- Nu! - Are dreptate.
E soluția cea mai eficace, altfel mergi la spital.
O, nu!
Așadar…
- Nu, o fac eu. - Da?
Ce scârbos!
Am așteptat prea mult timp o călătorie minunată ca asta.
Visam să cuceresc lumea.
- Zău? - Da.
La 16 ani, am fugit în Spania.
Singură?
Nu, cu William, iubitul meu de atunci. Ba nu, cu François.
Sau cu gemenii. Ieșeam cu Daniel și Pascal în aceeași perioadă.
Am uitat. Cu câți ai fost înainte de tata?
- Aveam succes la băieți. - Așa s-ar zice.
- Nu știi multe despre mine. - M-aș mira.
În timp ce eu știu totul despre tine.
Și asta m-ar mira.
Un fiu nu are secrete față de mama lui.
Facem pariu?
Te întreb ceva despre mine.
Dacă răspunzi greșit sau nu știi, bei.
- Bine. Și dacă am dreptate? - Beau eu și îți pun o întrebare.
Bine. Te așteaptă cea mai cruntă mahmureală.
O luăm cătinel.
Care a fost primul meu job?
Ai lucrat o vară la depozitul lui Bruno, amicul tatălui tău.
Prea ușoară.
E rândul tău.
Aceeași întrebare. Care a fost primul meu job?
- Ai predat mereu franceza. - La 17 ani, am lucrat la o clătitărie.
- Bea! - Nu-i cinstit! Nici nu mă născusem!
Te puteai interesa. Puteai să mă fi întrebat.
Haide, bea!
Știu! Pe asta n-o nimerești!
Prima fată pe care am avut-o.
Vrei data sau numele ei?
Nu știi nici una, nici alta.
Ai dreptate, e ceva foarte intim.
A fost Agnès, fata de pe strada noastră, a doua zi după ce ai împlinit 17 ani.
M-am dus cu tatăl tău să vedem Orașul Fricii,
dar tu ai zis că ai febră ca să rămâi acasă.
- De unde ai știut? - După fața ta, când ne-am întors.
La cum rânjeai, ai făcut-o de cel puțin două ori.
- Ești prea bună! - Știu.
- E rândul tău. - Să pun aceeași întrebare?
Nu vreau să știu când te-ai culcat cu un băiat.
Poate că nu a fost băiat.
Nu cred!
Hai, spune-mi!
- Cu tata? - Nu!
- Nu. Tocmai fiul meu… - Ce?
Îți dai seama ce spui? Fă un efort, zău așa!
Ești prea de modă veche, Lucas.
Știu. Cu François.
Nu, cu William.
Nu cu gemenii?
Daniel și Pascal?
Cu amândoi odată?
A fost…
A fost… Scuze!
- Spune! - Gata, beau.
Greșit! Haide!
Verde.
Absolut deloc.
Ca să uiți că pierzi.
Era albastru.
Nu știu.
Când a fost asta?
Acum șase luni.
Mi-au găsit un nodul la sân.
De ce nu mi-ai zis?
Fiindcă erai ocupat cu pregătirea nunții.
Ai primit rezultatul?
Da. Totul e bine. A fost alarmă falsă.
- Ești sigură? - Da, sunt sigură. Era un chist.
Ce a spus tata?
Tata…
nu prea și-a dat seama.
Tot timpul e aerian.
Lucas…
Nimeni nu și-a dat seama.
Nu, ne oprim.
Te-am drogat deja și uite cum a ieșit.
Nu vreau să răspund și pentru coma alcoolică.
Vezi? Aveam dreptate.
Eu știu totul despre tine.
Și eu, puține despre tine.
Exact.
E un reproș?
Nu.
E o constatare.
Asta se va schimba, promit.
Hai să…
- Ai grijă! - Mă descurc.
E în regulă.
- Ți-e bine? - Cine a fost primul?
Sau prima.
- Ești sigur de ce faci? - Privește!
Pot să te ajut?
- Mă descurc. - Sigur?
Totul e bine!
Așa…
- Întoarce-te. - Așa.
- Din nou. - Bine.
- Acum tu. - E rândul meu.
Gata!
Nu uitați de concursul de dans pe plajă diseară.
Succes însurățeilor! Să câștige cel mai bun cuplu!
Te iubesc
Sunteți gata?
Va fi greu să-i batem.
Cred că ei vor câștiga.
Nu, doamnă Lily.
Haideți, puteți să-i întreceți!
Simțiți muzica!
Câștigăm sigur!
Am o idee. Știu cum să-i batem.
Mai știi concursul de dans din campingul din Arcachon?
Din anul Cupei Mondiale?
Am rugat-o pe o nemțoaică să-mi fie parteneră.
Andréa.
M-ai pus să exersez ca s-o impresionez. Mai știi pașii?
Da, ar trebui. Am repetat mult.
Îi știu pe dinafară. Așa facem!
- Bine, dar conduci tu. - De acord.
- Împingi umărul în față. - Da.
- Val, mulinezi… - Țin minte.
Și apoi…
Umărul!
Valul!
Umerii!
Val!
E electrizant!
Ce fericită sunt! Cred că dorm cu el. N-am mai câștigat nimic.
Mâine-dimineață, ții minte?
- Snorkeling, la 10:00. - Da.
Noapte bună, mamă!
Noapte bună! Noapte bună, fiule!
Drace! Alo!
Nu tot el! Întoarce-te! Nu!
Treci încoace! Nu!
Întoarce-te!
Maimuțico!
Haide!
Ce-o să faci cu el, maimuță proastă?
Nu!
Toate bune?
Ți-a trecut durerea?
Da, vă mulțumesc.
Am putea să ne tutuim.
Cred că suntem suficient de apropiați.
- Aștepți un apel? - Nu, e…
Maimuța l-a…
- Sunt ciudate maimuțele de aici. - Nu doar maimuțele.
Nu mă plictisesc cu tine.
Mi se spune mereu asta.
Ce faci mâine? E ziua mea liberă.
O să mă plimb într-un loc superb.
- Vii cu mine? - Cu plăcere.
Rahat! Merg cu mama la snorkeling.
Păcat!
Stai, Maya!
O să mă descurc.
- Stai bine? - Da, perfect!
E incredibil.
- Ai chef de o baie? - Da!
- Atenție la aricii-de-mare! - Nu mi-e frică.
- Uite un țipar! - Aoleu!
Poftă bună, doamnă Duvivier! Ce mai faceți?
Foarte bine.
- Nu v-ați dus la snorkeling? - Nu, n-am vrut să merg singură.
- Cum singură? Unde vă e soțul? - A plecat cu fata care face excursiile.
Cu Maya?
- Și l-ați lăsat? - Da.
- Nu trebuia. - De ce?
O să vă spun ceva ce n-ar trebui.
- Dar o să vă spun oricum. - Bine.
Alaltăseară, Maya și soțul dumitale erau în mare,
aproape goi, lipiți unul de altul, într-o poziție compromițătoare.
- Nu v-am zis nimic! - E o veste bună!
- O veste bună? - Da, e o fată foarte drăguță.
- Nu sunteți geloasă? - Geloasă?
A, geloasă!
- Nu e așa de grav. - Nu e grav?
Să-ți explic…
Soțul meu și cu mine
suntem inseparabili.
Așa că e important să avem spațiu de manevră.
Da, înțeleg.
Chiar înțeleg. E o chestie deșteaptă.
Fidelitate sufletească,
dar libertate a simțurilor!
Da, înțeleg foarte bine.
Face iubirea mai pătimașă.
Dorința crește și sar scântei, nu?
Da, cam așa ceva.
Ce modernă sunteți, doamnă Lily! Nu m-am așteptat.
Foarte deschisă, nu-i așa?
Deschisă la minte, la picioare,
dispusă să împărțiți…
Tre' să-i zic lui Ryan, o să-i placă. Ryan, vino aici. Am ceva să-ți zic.
O să-l dea pe spate.
Domnul și doamna Duvivier
sunt un cuplu deschis.
Deschis!
„Deschis”.
Iubire liberă, alți parteneri…
- Orgii! - Nu.
Nu, Gloria, deloc! N-am zis asta.
Nu, n-a zis asta!
- Lasă prostiile și treci la muncă! - Îmi cer scuze.
Nu-i nimic.
Scuzați-l, doamnă Duvivier.
Nu știe ce vorbește și nici eu nu știu.
O zi frumoasă! Vă doresc o zi cât se poate de frumoasă!
La fel și dumitale.
La revedere!
Ciao!
E frumos iahtul tău, Peter.
Aici nu mai sunt Peter.
Sunt căpitanul.
- Căpitane… - Știi…
După seara de la bar, am avut un vis.
Am pornit în căutarea altor aventuri având alături doar marea, delfinii…
și pe tine, Lily.
Dar sunt măritată, Peter.
Tocmai de aceea a fost un vis.
Te simți bine?
De ce ai venit cu mama ta în luna de miere?
Cu cine trebuia să vii?
Cu soția mea.
Cu cea care trebuia să-mi fie soție, dar nunta s-a anulat.
Ce s-a întâmplat?
Te-a părăsit?
Nu, eu am părăsit-o.
Eu, fiindcă…
Era drăguță, recunosc, dar cam plictisitoare.
- Foarte plictisitoare! - Și te mai însurai cu ea?
Da, dar m-am deșteptat.
M-am imaginat cu ea peste zece ani. N-ar fi mers.
Da, fiindcă tu ai nevoie de spontaneitate, de aventură.
- Exact. Viața trebuie să fie palpitantă. - Ca acum?
Ca acum.
S-a întâmplat ceva?
- Nu, nimic. - Ne oprim?
Absolut deloc.
- Îi vezi? - Nu.
- Nu e niciun delfin. - De obicei stau pe lângă stâncile alea.
Îi vezi?
Se joacă și fac dragoste la ora asta.
- Mai mare dragul să-i privești. - Asta fac, clar.
- Dă-mi să văd! - Nu, au plecat.
- Ziceai ceva de șampanie? - Desigur.
E iahtul lui Peter.
Peter?
Pariez că a agățat o altă turistă.
Da, exact!
Uite!
Da, așa e.
Șampania e bună.
Mai am în răcitor. Servește-te!
Da, a trecut la treabă. Nu pot să cred!
- Mama? - Poftim?
E mama, fir-ar să fie!
- Calmează-te! Are dreptul să se distreze. - Nu!
Mersi.
Lucas, ce faci aici?
Ticălosule!
- Nu ești sănătos? - Băga-mi-aș!
- Ai înnebunit? - Ce-are soțul tău?
- Nu mă lua de prost! Să-ți fie rușine! - Ce tot spui?
Eu și Maya v-am văzut! Cum ai putut să faci sex cu el?
- Ce? - Nu s-a întâmplat nimic.
- Gura, că te plesnesc iar! - Stai așa!
Nu știu ce-ți imaginezi, dar delirezi!
Delirez? Mamă, o să dureze ani ca să uit ce-am văzut.
- Cum? - Mama mea…
Mama ta?
Da, măritată cu tata, care o așteaptă în Franța!
- E fiul tău? - Da, e complicat.
I s-a tras clapa la cununie, era deprimat.
Și l-am însoțit.
Un alibi bun ca să faci sex cu primul venit.
Ascultă, Lucas.
Dacă am cunoscut un bărbat interesat de mine, care-mi dă de înțeles
că viața nu înseamnă doar un soț care mă ignoră și un fiu ingrat,
nu înseamnă că mă culc cu el.
Deși, în clipa asta, mai că regret că n-am făcut-o.
De la nașterea ta, viața mea s-a rotit în jurul tău.
Ai 31 de ani și încă îți spăl șosetele. Încerc să-ți rezolv problemele.
Când ești deprimat, fac tot ce pot să te consolez.
Și ce primesc în schimb? Nimic!
Doar reproșuri! Așa că, măcar o dată, când mă pot gândi puțin și la mine,
apari
și strici totul.
Lily! Ești măgar.
Lily!
N-a mai ridicat mâna la mine.
Ai căutat-o cu lumânarea.
Și dacă nu mă întorc?
Nu mă așteaptă nimic acolo.
Aici am fi fericiți amândoi.
Da. Am cumpăra o căsuță pe plajă, am face vreo doi copii…
Ne-am lua câine.
Da! Tu ai fi ghid în continuare, iar eu m-aș angaja ca profesor.
Sper că nu vorbești serios.
M-a luat valul, nu?
Am făcut sex doar o dată.
A fost bine, nu?
Da, a fost chiar foarte bine.
Nu înseamnă să fim împreună pe viață.
Nu știu dacă soluția pentru o despărțire e o nouă relație.
Ai ocazia să faci ce vrei, să analizezi cum stai. Nu crezi?
Mi-e frică de singurătate.
Are și părți bune.
Merită să încerci.
Mă duc să caut scoici, să te las să te gândești.
- Alo? - Salut, Lucas! Unde e maică-ta?
- Cred că doarme încă. - A pățit ceva?
Fiindcă m-a sunat la 03:00. Am crezut că a ales o culoare.
Culoare? Ce culoare?
Era foarte nervoasă. Mi-a închis.
Azi-dimineață mi-a lăsat un mesaj dubios, cu oceane, iahturi și delfini.
- O clipă! - Și un Peter.
Cine e acest Peter?
- Mă uit la ea în cameră. - Bine.
Peter…
Mi-o dai la telefon?
- Mamă? - Lucas…
Lucas!
Nu pot să cred!
Ce nu poți să crezi?
A plecat.
Nu vă întorceați poimâine?
Nu, a plecat definitiv.
Din cauza ta.
Dar n-am făcut nimic.
Ba da, ai înșelat-o.
Dacă ai ști cât a trecut…
Nu e vorba de asta, tată. Mi-a povestit cum era la început.
O surprindeai, o făceai să râdă, apoi te-ai schimbat.
Așa-i viața, Lucas.
Nici mama ta n-a fost mereu veselă.
Zău? Fiindcă aici trăiește la maximum.
Mă bucur pentru ea.
Chiar ești orb? O s-o pierzi!
O plictisești fiindcă ești anost.
Ești anost!
Incredibil de anost!
Sper să nu fie prea târziu. Dacă se întoarce, fă un efort!
Un efort dat dracului! Da?
Aici îți poți pune lucrurile.
Sunt tare fericit.
Înainte să plecăm, un scurt briefing.
Câteva reguli simple, dar fundamentale pentru o bună conviețuire pe navă.
Bine, Peter.
Pardon! Bine, căpitane.
Prima regulă: folosim toaleta doar în caz de urgență.
Faci treaba mică peste balustradă.
Pentru treaba mare, sari în ocean.
A doua regulă: nu irosim apa dulce de la bord.
Nu folosim șampon sau gel de duș. Trăim în armonie cu natura.
Ultima și cea mai importantă, unul singur face regulile. Cine?
Căpitanul.
- Adică tu. - Și nu comentezi la ordinele lui.
Bun. Ridicăm ancora?
- Unde e? - Ce naiba înseamnă asta?
- Unde e? - De cine vorbești?
Unde e mama mea?
Mamă, întoarce-te acasă! Promit că ne schimbăm!
- E maimuța ta? - Da, doar el nu mă părăsește.
Îl cheamă Gizmo.
Unde e mama mea?
S-a răzgândit în ultima clipă, dar nu înțeleg de ce.
E o femeie extraordinară.
Înainte s-o acuzi că e mamă rea, întreabă-te dacă ești un bun fiu.
Stai jos.
Te duc înapoi.
Dle Lucas, unde ați fost? V-am căutat peste tot! E târziu.
- Soția dv. e deja acolo! - Unde?
Trebuie să vă îmbrăcați costumul. Urmați-vă, vă rog!
Ce costum? Care costum?
Oprește aici!
Haideți!
Stai, Gloria! Ce-i asta?
E o surpriză, dle Duvivier!
Vă veți recăsători cu soția în stil mauritian!
- Poftim? - Vamos!
Agathe, Raphaël, vreți să vă uniți sufletele pe vecie?
- Da! - Minunat!
Hai, Lily! Mergeți acolo!
- Duceți-vă! - Următorii!
Felicitări!
- Haideți! - Repejor.
Lily, Lucas, vreți să vă înnoiți jurămintele de căsătorie
și să vă uniți sufletele pe vecie?
Doar n-o să spui „da”!
- E ridicol, mamă! - Mamă?
E un mic joc între noi.
- Fiindcă… - Fiindcă-s fiul ei.
Fiul ei?
- Cum așa? - Sunt fiul ei.
Și nu i-am mulțumit niciodată pentru ce face.
Iartă-mă, mamă.
Te-am privit ca pe o mamă, nu ca pe o femeie.
Nu te-am întrebat cum te simți.
Nu te-am întrebat ce-ți dorești sau dacă ești fericită.
Iartă-mă că am fost egoist.
Până de curând, nu-i știam dorințele.
Nu m-am interesat de ea.
Dar mi-a fost mereu alături.
Și îmi va fi mereu.
Da.
De acord, nu e soția mea.
E mama mea.
Nu ți-am zis niciodată, mamă,
dar te iubesc foarte mult.
Bravo!
Dragul meu…
Ce emoționant!
Nu pot să cred că plecăm mâine.
Nici eu.
Chiar voiai să fugi cu el?
Știi ceva? Mă arde pielea. Cred că iar m-am înroșit.
Să te dau cu cremă?
Ce fiu bun!
Îmi dai voie?
Ce piele frumoasă!
Michel?
- Ce faci aici? - Ai un bronz frumos.
Ar fi păcat să-l pierzi.
- Te superi dacă ți-o iau de pe cap? - Nu.
Stai puțin. Poți să-mi explici?
Nu poți rămâne aici. Pilotul ne așteaptă într-o oră.
- Cum? - O duc pe mama ta în Rodrigues.
Cică e superb acolo.
Era timpul să avem o lună de miere, nu crezi?
Două luni de miere la rând? Nu toată lumea are ocazia asta.
Crezi că descurci singur?
Ar fi timpul să învăț.
Așa, băiatul meu!
Ești nemaipomenit!
A revenit adevăratul ei soț?
Da.
Nu arată rău.
Adică… e șic.
- Da. - Da.
Vii cu mine?
Am o excursie cu caiace și n-am asistent.
- Îi poți ține locul? - Cu plăcere.
Caiace? Cam plictisitor, nu?
Plec mâine. Ce-ai zice de sărituri cu parașuta sau coarda?
Sau înot cu rechinii?
Mă cunoști, sunt sălbatic.
Subtitrarea: Adrian Oprea